ŘÍMSKÝ GLADIÁTOR
translated from English subtitles by David Blake (2013)
Za vlády krutého císaře Caracally se město Řím,
více než kdy jindy opilé svou mocí, stalo centrem mnoha intrik,
které ohrožovaly integritu ohromné římské říše.
Fraste! Jak rád tě vidím! - Zdravím, Astarte.
Máš pro mě nějaké zprávy? - Ano.
Dnes večer se setkáme s mužem, který má pro nás informace.
Je záludný, ale zná tajemství poloviny Říma.
Myslíš, že bude mluvit pravdu? - Chce to zlato, aby takoví muži mluvili pravdu.
Jsi jediná osoba, na kterou se mohu spolehnout. Od té doby, co jsem tě potkal jako legionáře v Kilikii.
Poď si se mnou sednout do taverny.
Osvěžíme se pohárem vína a popovídáme si o starých časech.
Přines nám nějaké víno!
Byly to šťastné dny, když jsme sloužili na východní hranici.
Když byl Uras jen kmenový náčelník.
Vzpomínám si na to, když mi řekl...
Ale řekni mi, Astarte, proč se snažíš najít princeznu Nisu?
Jsi do ní zamilovaný?
Ne...
Protože jsi pro mně jako bratr, důvěřuji ti.
Musím ji zabít! - Zabít ji?
Ano, na rozkaz krále Ura. Byl jsem to já, kdo mu pomohl
vzít trůn králi Arculeovi. A teď jsem takhle odměněn -
buď hlava princezny Nisy nebo má vlastní! - To je hrozné.
Na mně se můžeš ve všem spolehnout.
Jak krásná Nisa byla... Stále ji vidím, tam s Arculeem.
Vyvraždili jsme celou královskou rodinu. Kromě Nisy. Podařilo se jí uniknout.
Dnes se Uras obává, že jeho nepřátelé by mohli obnovit její moc.
Nemohu se vrátit do Kilikie, dokud mu nepřinesu tu ženskou hlavu.
Ale jak se Nise podařilo dostat pryč? - S otrokem věrným Arculeovi.
Skutečný obr - Marcus. Byl zázrak, že nás nezničil holýma rukama.
Pij... A neboj se. Chystáš se dokončit svou misi.
Co je to? - Všechno je v pořádku.
Krmivo dorazilo a kovář dokončil svou práci.
Velmi dobře. Valerius odjíždí do Říma. Je pro něj připraven jeho kůň? - Ano.
Přiveď ho dopředu.
Přiveď také kočár s bílými koňmi. Senátor musí jet ven.
Jak se máš, Marcu? - Když mohu v klidu pracovat, mám se dobře.
Pán je spokojen s tvou prací. Slyšel jsem jak říkal, že tě chce odměnit.
Odměnit mě, proč? - Protože jsi v krátké době vyklidil sklepy,
odstranil ty obrovské sudy, se kterými nikdo jiný nebyl schopen pohnout.
To nic nebylo. Pro mě to bylo snadné.
A stýská se ti někdy po Kilikii? - Ne, necítil jsem se tam bezpečně.
Nisa. Je z urozeného rodu, že? - Postavení člověka v životě je proměnlivé.
Dnes je otrok jako já. Ale přísahal jsem jejímu otci, že ji ochráním.
No, osud je teď k ní laskavý. A když to bude vůle bohů, brzy bude laskavější.
Díky ušlechtilému srdci našeho mladého pána Valeria.
A miluji tě, Valerie...
Ale bojím se. Tví rodiče nebudou nikdy souhlasit s naším manželstvím.
Jsi jediný syn jedné z nejvýše postavených římských rodin.
A já jen otrokyně, kterou tvá matka koupila na trhu s otroky.
Nikdy nám nedovolí se vzít. Navždy tě ztratím.
Ne, nechceme ztratit jeden druhého. Má matka a otec jsou laskaví lidé.
Pochopí, že nám nemají zakazovat naše štěstí.
A až se sem pro tebe vrátím... - Odcházíš?
Chystáš se mě zas opustit. - Musím se okamžitě vrátit do Říma.
Odtud musím pokračovat k Brindisi se svou legií.
Kdy se vrátíš? - Nevím.
Ale slibuji, že promluvím s rodiči o naší lásce, jakmile se vrátím
a požádám je, aby ti dali svobodu a souhlasili s naším manželstvím.
Publie! Publie! - Přichází sem tvůj otec.
Doufám, že tvá návštěva Macrina poslouží našemu účelu. - Věřím, že ano.
Je vůz přistaven? - Ano, senátore.
Je na čase, abys šel.
Nechť nad tebou bohové bdí a teď tě musím opustit.
Ale nejdřív bych chtěl mluvit... - Odcházíš tak brzy?
Můj synu, kdo ví, kdy tě uvidím. - Doufám, že brzy.
Tohle loučení není jako jiné. - Tvůj otec a já jsme hodně rozrušení.
Kdo ví, co se s námi stane? - Co tím myslíš, matko?
Jsme obviněni z přijetí křesťanství. Čelíme hrozbě pronásledování.
Vezius Rufus vždy záviděl naší rodině. Teď je pretoriánský prefekt,
jeho zášť se může podvolit bezuzdné zuřivosti. - Ale císař by nikdy nedovolil takové
nespravedlivé jednání vůči rodině
která Římu tak výrazně prospěla!
Caracalla poslouchá pouze Vezia Rufa a čím víc tak činí, tím horší se stává.
Nejlepší Římané, obvinění z imaginárních zločinů, jsou pošlapáváni pretoriány.
A teď se odváží obviňovat i nás, že jsme přijali křesťanství!
Je nepochopitelné, že tomu Caracalla věří. - Zdá se, že ano, můj synu.
Nemůžu uvěřit, že císař je tak naprosto slepý a krutý, jak říkáš.
Tak se neboj.
Jak se máš, Niso? - Nikdy jsem nebyla tak šťastná.
Řekni mi všechno v Římě. Teď už musím být také na cestě.
V Římě?! Budeš tam? - Zítra uvidím císaře
a vyvrátím ta absurdní obvinění. Alespoň se pokusím,
ale moc nedoufám. - Senát tě podpoří.
Jistě, ale dnes hledám dobrou radu od Marca Macrina v jeho vile poblíž.
Senátoři budou proti nemilosrdné Caracallově politice. Ale Marcus Macrinus
je jediný senátor, který umí ovládat strach z té šílené Caracallovy smečky.
Zde je to místo.
Teď je tam!
Zdravím, Fraste. - To je Septimius, muž, kterého hledáme.
Sedněme si, proč ne? Můžeme mluvit klidněji. Tam.
Dva džbánky nejlepšího palermského!
Ať to slyšíme. - Zjistil jsem, kde můžete najít tu dívku.
Kde je? - V jedné z patricijských vil.
Kde? - Ne daleko, ne víc než míli nebo tak.
Hned nás tam vem! - Ale už je skoro tma.
Radši počkejte až do rozbřesku. - Ztrácím trpělivost.
Víc než dva roky jsem stíhal tuhle bídnou otrokyni!
Souhlasím. Ale po dvou letech můžeš pár hodin počkat.
Kdybyste věděli, jaké úsilí a peníze mě to stálo, abych tyto informace získal!
Mám to brát tak, že si nejsi jistý? Neviděl jsi ji na vlastní oči?
Ne - ale důvěřuji tomu, kdo ano. Zavedu vás k ní...
když budete souhlasit s dalšími 100 sestercii.
100 sesterciů. Už jsi mu dal 100? - Ano, dal jsem mu je.
No tak, co je pouhých 100 sesterciů pro generála z Kilikie!
Nuže dobrá, rychle ten kšeft dokonči a dám ti dalších 100 sesterciů.
Ale jen když bude Nisa v mé moci! - Souhlasím.
A teď si připijme na úspěch našeho malého počinu!
Přestaňte, povídám! Co to děláte!?
To je dům věrného Římana...!
Kdo to přikázal?
Vezie Rufe, varuji tě! Hned mi odpověz!
Za tu nehoráznost zaplatíš!
Jak se opovažuješ! Odvolej své muže!
Marcu! Marcu, pomoc!
Nenechte ji utéct!
Pomoz mi!
Zadržte toho muže!
Marcu! Marcu!
Přestaňte, vy blázni! Ten obr má cenu zlata, kolik sám váží!
Chci ho živého.
Odveďte ho pryč.
Vše zničte a každého člověka odstraňte.
Otroci jsou zabaveni a teď patří státu.
Pohyb, rychle!
Marcu Opellie Macrine, proč jsi tu?
Přišel jsem, abych byl svědek tvé pomsty na Valeriovi a jeho rodině.
Jako pretoriánský prefekt jsem jednal pouze na císařův rozkaz.
Jsem si jistý, že Caracalla nikdy nenařídil smrt těch dvou.
Valerius a jeho manželka se provinili podporou zakázané sekty křesťanů.
Odmítám uvěřit, že se provinili takovým trestným činem. Ctili bohy!
Marcu Macrine, můžeš pohřbít mrtvé, ale radím ti, abys ses se mnou nehádal.
Císař zná dobře tvůj vzpurný duch a tvá nepřátelská slova.
Má slova teď protestují proti této hanebnosti. Připomeň svému pánovi, aby věnoval pozornost tomu,
že tyrani jako on, se v Římě vždycky projevili jako krátkověcí.
A teď stádo ovcí! Nikdy se tam nedostaneme!
Trochu víc trpělivosti! Vila není daleko - ne víc, než mých 100 sesterciů.
Nech mě projít - nech mě projít! Jsem Valerius mladší.
Nikdo sem nesmí vstoupit! - Uhni mi z cesty!
Zločinci! Vrahové! Barbaři!
Jaké si mi vysvětlíš? - Okamžitě to místo opusť, Valerie.
Chápu tvé pocity, ale jsem nucen poslouchat rozkazy.
Chci pohřbít těla svých rodičů. Žádná moc na Zemi nemůže zabránit, abych to udělal!
Senátor Macrinus zařídil jejich pohřeb. - Vražední psi!
Surově jste zabili dva nevinné lidi. Zvířata! Ty i tvůj velitel!
Ale já se ti pomstím! - Ovládej se, Valerie mladší!
Nájemní vrazi! Můj otec byl nejvěrnější a nejoddanější z Římanů!
Co jste tu udělali, byla řezničina! - Křičet na mně nemá význam.
Pak budu křičet před císařem! Odmítám sloužit v téhle armádě hrdlořezů!
Přestaň, Valerie. Vypadni odsud, než budu nucen tě zatknout.
Ty a tvé džbánky palermského... Kdybychom začali, jak jsem chtěl včera,
měli bychom tu otrokyni! - Ale mé informace byly správné, že?
Neobviňuj mě z toho, že se císař rozhodl zabavit všechny Valeriovy věci.
A mých 100 sesterciů? - Vypadni!
Astarte, pořád máš naději. Jsi generál spřáteleného monarchy.
Podej žádost prefektovi a popros, aby sis mohl koupit Nisu pro sebe.
Císař mi nechtěl udělit audienci. Se stížností mě odkázal na prefekta.
Co jsi řekl Veziu Rufovi? - Že žádám jenom spravedlnost!
Že nebudu sloužit v armádě, která mi zničila celou rodinu.
Nerozumné. Ale s nejlepšími úmysly. Přesto je v to praxi neúčinná
zbraň pro svržení tyranie. Kdo pošlapává svobodu Říma,
nenajde dost času, aby si vybil zuřivost na svých svobodně narozených občanech.
Nejlepší muži mezi námi, a to i za cenu vlastního života,
brzy ukončí císařovu vládu teroru.
Macrine, pomůžeš mi získat jednu otrokyni zajatou s ostatními?
Tohle je sotva chvíle ztratit hlavu z lásky k otrokyni.
V tomto smyslu není Nisa otrokyně. Je velmi kultivovaná a získala mé srdce.
Kdyby se k nám bohové nechovali tak krutě, požádal bych rodiče, aby jí dali svobodu
a dali souhlas a požehnání našemu manželství.
Ale ona je prostě otrokyně a ty patricijský Říman, ač v nesnázích.
Jsem si toho vědom. Děkuji ti za tvé moudré rady, Macrine.
Zítra má domácnost odchází z Říma pobýt na několik dní v mé vile v Kúmách.
Chci dýchat čistší vzduch než ve městě. Císaři se bude také volněji dýchat,
s vědomím, že jsem mimo město.
Tak takhle daleko jste dojeli? - Odpusť nám, pane.
Vozík je těžce naložen a koně jsou opravdu vyčerpaní...
Musel jsem jim dopřát odpočinek a vodu, nemůžeme s tebou držet tempo.
Jak je ta voda chladivá... - Chtěl bys ji ochutnat, pane?
Myslím, že jsem nikdy lepší neochutnal. - Pochází z těchto hor.
Říká se, že uklidňuje bolesti lásky. - Dobře.
Naplňte jí pár sklenic. Setkáme se ve vile Ania Quadria v Minturnae.
Dej mi otěže. Chci chvíli řídit.
Niso, opři se o mě, jestli jsi unavená. - Nic by to nezměnilo.
Kam teď jdeme? - Do Minturnae, pracovat na nové cestě.
Jak je to daleko? - Nemělo by to být odsud daleko.
Minturnae už není daleko, znám tuto oblast.
Co tě sem přivedlo? - Můj pán mě poslal pracovat pryč.
Říkal, že jsem ho oloupil, ale nic jsem neukradl!
Pomozte mi! - Stůj!
Pomozte mi!
Pomoc!
Ty jsi mě zachránil? - Ano.
Jak se jmenuješ? - Marcus.
Jsem ti vděčný. A nezapomenu na tebe.
Vraťte ho do řady a znovu ho připoutejte.
Ty, pojď sem.
Císař vyhovuje tvé žádosti. Jeho nařízení o svobodě pro otrokyni Nisu.
Král Uras, můj svrchovaný panovník, bude vděčný za císařovu milost.
Božský Caracalla schvaluje činy tvého pána při přinesení míru do Kilikie,
obnovení svobody a úcty k této dceři jeho předchůdce.
Jak můžu tu dívku najít? Valeriovi otroci jsou teď majetkem státu.
Jsou přiděleni na veřejné práce - jedna je v lomech v Tarquinii,
druhá - budování cesty u Minturnae. - Ale s kterou skupinou je Nisa?
O otrocích se nevedou záznamy, ale s tvým ediktem, opatřeným pečetí,
nebude těžké dívku vystopovat a přidělit ti ji.
Jsem ti vděčný, Rufe.
Mí přátelé, užil jsem si vaší pohostinnosti víc, než můžu vyjádřit.
Děkuji vám za tuto hostinu. Především Prisce za toto víno,
které bych rád pil celý život. - Pijeme na tvé uzdravení, Macrine.
A na tvé trvalé dobré zdraví.
Tak, Macrine, chceš navštívit mou gladiátorskou školu?
Dokonce i v Římě jste o ní možná slyšeli. - Je slavná, vím,
ale musím to nechat na jindy. V Kúmách na mě čeká můj dozorce.
Tebe, Anie, zajímají gladiátoři; a mně chovní býčci.
A co je v časech krize užitečnější - víc mečů, nebo býčků?
Myslím, že je dnes příliš mnoho mečů namířeno proti slušným občanům.
Císař nedělá nic, aby je zastavil. Možná jim to dokonce nařizuje.
Pochybuješ o Caracallovi? - Rád bych mu věřil, ale nemůžu.
Jsem přesvědčen, že každý dobrý úsudek, který kdysi měl, již neexistuje.
Abych řekl pravdu, jsem zarmoucen tim, co se stalo s Valeriovou rodinou.
Ale s křesťany nesmí být slitování. Nemůžeme dělat výjimky.
Když myslím na zločiny spáchané jménem císaře...
Macrine, křesťané představují hrozbu pro říši. Proto by měli být zničeni.
Nesouhlasím a Valerius nebyl křesťan. V každém případě je lepší být laskavý a tolerantní.
Křesťané se nikdy neuchýlili k násilí. Rád bych ti ještě jednou poděkoval.
Není zač. To ty jsi nás poctil. - Vrátíš se brzy?
Na konci sezóny, až budu na cestě do Říma.
Rád bych pomohl tomu otrokovi, který mě přišel zachránit z vody.
Anie, pomůžeš mi ho vystopovat?
Víš, že je na veřejných pracích zaměstnáno mnoho otroků.
Nebude to snadné. - Udělej, co můžes, prosím tě.
Budu navždy tvůj dlužník. - Můžeš se na mě spolehnout, Macrine.
Dokud se znovu nesetkáme. - Sbohem.
Ave!
Skutečně budeš hledat toho otroka?
Ani chvíli. S Macrinem se už v Římě nepočítá.
Je v nemilosti. A nebylo by moudré být ohrožen s ním.
Za těmito borovicemi je bahnitá půda. - Budeme muset zdvojnásobit hloubku silnice,
a dělat v místech potopení dobré pilíře. - Ano, ale když nepošlou další otroky,
práce bude pořád víc zaostávat za plánem. - To se nedá nic dělat...
Vodu... Dej mi trochu vody... - Zpátky do práce! Nezastavuj se!
Odejdi!
Pokračujte v práci!
Je Herkules! - Je na tebe moc velký...
Bude lepší na něj dávat pozor. - Souhlasím.
Pokračujte v práci. - Marcus je úžasný.
Je neuvěřitelné, co ten člověk zvládne. Je silný jako býk.
S deseti muži, jako on, bychom mohli postupovat v předstihu, tím jsem si jistý.
Máš povoleno tu být? - Ach, jak striktní dodržování pravidel!
Jako bys mě viděl poprvé, jak nesu víno tvým vojákům!
Ach, to jsi ty, vždy protivná, Aglaeo...
Aglaeo. - Marcu, můj drahý, těch posledních pár dní jsem nemohla přijít.
V taverně bylo tolik práce. Byla jsem vztekem bez sebe.
Zítra budeme pracovat u řeky. - Přijdu za každou cenu.
Najdu nějakou výmluvu, abych upokojila svého pána. - Dost tlachání, nalij víno.
Uvidíme se zítra, Marcu. - Pokračuj! Ty taky, Marcu!
Přestaňte pracovat! Seřaďte se!
Jsi unavená, Niso?
Tato práce je moc těžká.
Je to nelidské...
Vpřed!
Pohněte!
Až se ti ozvu, počkej na místě, na kterém jsme se dohodli.
Dobrá.
Představ si, jaký to byl život - tři roky v Bithýnii.
Máš štěstí! Tři roky, aniž by tě žena týrala!
Co ti mohu nabídnout? - Džbán tvého palermského.
Pověz, ubytovali se v tomto hostinci? - Ano, jistě.
Džbán palermského.
Někdo tam chce nocleh. - Nech ho podívat se na ten pokoj nahoře.
Pověz, víš o nějakých otrocích, přiřazených na práci na nové cestě?
Je tu jedna skupina, co obsahuje muže i ženy.
Všimla sis vysokého muže? Velmi silného. Jmenuje se Marcus.
Viděla jsem ho. A vím, kde ho najít.
Kde je pokoj, co jsem chtěl? - Tudy.
Sedm pro mě... Věř mi, bylo to něco, co uvidíš jednou za život.
Nikdy jsi neměl šanci ji vidět. Ale byla nejhezčí z celé Bithýnie!
Oslnila tě nějaká stará babizna z podsvětí! Házím.
Dvanáct! Teď házíš ty!
Vyhovuje ti to? - Ano, ano.
Proč se tak zajímáš o otrokyni? - Mám ji moc rád.
Kdysi patřila mé rodině. Už sis také všimla dívky se zelenýma očima
a krásnými blond vlasy, co se jmenuje Nisa?
Aha, rozumím. Jsi do ní zamilovaný! Když ji chceš zachránit...
Mohla bys být tak laskava, abys mi pomohla? Viděl jsem, že jsi dobře placená.
Ne, nechci nic. A můžeš mi plně důvěřovat.
Proč? Protože jsem zamilovaná do Marca.
Jak se jmenuje ten muž? - Ježíš, nazývaný Kristus.
Jeho následovníků je nepočítaně. Rozšiřují se po celém světě.
Ty. Věříš tomu nesmysl? - Kristus je naše jediná naděje na spasení.
Nastane den, kdy tu nebudou ani otroci, ani páni.
Naše řetězy budou zlomeny a odstraněny z našich rukou a nohou.
Máme odpustit i dozorci, který...?
Samozřejmě - musíme odpustit i našim nepřátelům, mé dítě.
Jen skrz odpuštění můžeme vstoupit do nebeského království
a posadit se po pravici toho, kdo je jediným králem bytí, Bůh!
Poslouchej, poslouchej! Támhle!
Vypadni odtud! Jestli ne, zbičuji tě!
Poslouchej mě, mám důležité zprávy. Nech mě mluvit s dozorcem. Ano?
Do toho!
Musíš něco jíst, jestli chceš přežít.
Musíš si udržet sílu.
Běda...
Valerius na mně zapomněl.
Otrokyně si počíná špatně, když zvedá obočí na svého pána.
Měla jsem to čekat. - Valerius dodrží slovo.
A když se držím zpátky, je to proto, že čekám na jeho rozkazy.
Věř mi!
Co chceš? - Zaslechl jsem, že se označují jako křesťané.
Starší říkali, že se jejich bůh vrátí, ale na místo císaře, ne méně.
Jeho vojáci by měli být tito psi? Dav otroků v řetězech?!
Ale říkají, že křesťané jsou i mezi gladiátory. A ti mají zbraně!
Jestli si to vše vymýšlíš, spálím ti jazyk rozžhavenými kleštěmi!
Přísahám, je to jen, co jsem slyšel! - Pak to řeknu kvestorovi.
Osm.
Jedenáct! - Zítra platíš víno v taverně.
Ještě jsme neskončili...
To je jediné vnější okno. Počkej tady a já odvrátím pozornost stráže.
Aglaeo, kam jdeš? - Můj pán z hospody poslal víno.
Ve skutečnosti je to dárek od vašeho centuriona. - Dej mi ochutnat.
Nejprve to musím doručit na strážnici. Jesli chceš, pojď se mnou.
Nemůžu. Jsem ve službě. - Nedělej si s tím starosti.
Ty tyče jsou silnější než jakákoli ruka. Pojď, proč nejdeš?
Počkejte tu...
Aglaeo! - Přinesla jsem vám trochu vína!
Je to dárek od vašeho velitele. - Musel slyšet, co říkáme.
Báječné! - Nikdy neodmítám víno zdarma! - Kde je mé?
Zasloužíš si ho...
Niso! Niso!
Valerie!
Skoro jsem se vzdala naděje... - Lásko moje! Přišel jsem, abych tě odsud dostal.
Zavolej Marca.
Marcu! Marcu!
Valerie!
Marcu, nemáme času nazbyt! Mám dva muže, kteří pro nás drží hlídku.
Aglaea dokázala odvrátit pozornost stráže.
A víte, centurio mi nařídil, abych mu přinesla celých pět džbánů vína!
Nejprve ulil na počest Martovi.
Poslední, v Marciině objetí, na počest Venuše.
Budeš nás obětovat na počest Venuše, Aglaeo?
Nikdo se mnou nebude obětovat Venuši, dokud mě nejdřív nedostane od toho špinavého majitele hospody.
Poslouchej, má hrdličko, sama Venuše by nás tolik nestála!
Útěk! Útěk!
Pospěšte si! Za nimi!
Valerie! Valerie!
Dejte ho zpátky do cely a přikovejte ho ke zdi!
Rychle! Nestůj tady!
Vyléčím vás ze snahy utéct, psi! Za tohle zaplatíte!
Pohyb!
Utáhni ty řetězy pevněji, aby se vůbec nemohl pohybovat.
Kromě toho zaplatíte za tuhle noční práci. To zvíře ti teď nemůže pomoci.
Oba vás vyléčím ze snahy utéct!
Když se otrok vzbouří tak, jak jsi to udělal, měl by být přibitý na kříž.
Ale ukřižovat bestii, co má síly za sto, by bylo příliš nehospodárné.
Můžeme však udělat něco, abych tě učinili poslušného - bez vlivu na tvou sílu.
Lev bez zraku už není divoký.
Nemusíš se ničeho bát. Za pár dní budeš na nohou. Rána není vážná.
Vojáci tě zřejmě nepoznali, jinak by tu už byli.
Jsem v pořádku. Jsem naštvaný kvůli Nise.
Teď je zpátky s těmi řezníky, budou neurvalejší, než kdy jindy.
Neboj se o Nisu. Náš přítel Marcus ji bude chránit i teď.
Železo je rozpálené do běla.
To je jen dobře...
Podívej se mi přímo do očí, budou poslední, co uvidíš.
Ustaň! Co to děláš? - Otrok se snažil uniknout.
Pro svou nadlidskou sílu je ten člověk pro nás neustálá hrozba.
Proč ničit takový poklad? Mohl by být velkolepý gladiátor.
Jak se jmenuješ? - Jmenuji se Marcus.
Přijmu tě do svých služeb.
Jestli ukážeš tolik síly a ducha, když budeš bojovat v aréně,
možná ti poskytnu dokonce svobodu. - Jsem ochoten bojovat jako gladiátor,
když ji necháš jít se mnou.
Kdo je ta žena? Je tvoje?
Ne, ale jsem zavázán ji hájit a bránit.
Doveďte tohoto otroka pod bedlivým dohledem do mé gladiátorské školy.
A dívku vezmi do mé vily. Může sloužit mé ženě.
Bohové tě ochraňují víc, než zaslouží jakýkoli smrtelník.
Vy, hned odvoboďte toho otroka!
Útok!
Dobře, to je správně!
Vykryj to! Blíž...
Zůstaň uvnitř! Útok!
Zvedni štít!
Reaguj!
Kdybych měl tvé svaly ty můj mozek,
kdo ví, co budeme! Přinejmenším císařové!
Co bys dělal jako císař, Pompilie? - Utekl bych.
Protože tady není žádná budoucnost. - Ale císaři nemohou utéct.
To si myslíš...
Včera jsem viděl, jak Aglaea žádá strážného, aby jí pomohl dostat se dovnitř.
Byla jako kočička v měsíčním světle. Mňau, mňau.
Pomoz jí, jestli můžeš.
Poslyš. Řekl jsem jí, aby zahoukala jako sova a přinesla víno. Jinak se dovnitř nedostane!
Pij, pij - udržuj si náladu!
Silněji!
Rychleji!
Dost! Jsi na řadě, Marcu. Zbytek ven z ringu.
Můžeš ho vyzkoušet jako první.
Koukni, co zvládneš.
Sláva Marcovi! - Sláva Marcovi!
Je Herkules! Je senzace! Je... - Drž jazyk za zuby, nejsme v cirku!
Tady opatrně, nebo budeš litovat.
Udělal jsi skvělý pokrok. Bravo!
Když se dostaneš do boje v Římě, žádný gladiátor nebude schopen s tebou bojovat!
Kdy půjdeme do Říma? - To je na pánovi.
Ty - ty - cvičte - nasaďte si helmy!
Moc se neumývej, nebo ti vystydnou svaly.
Proč ta pozornost? - Vsadil jsem všechny své peníze na tvůj první zápas!
Samozřejmě se o tebe dobře starám!
Marcu!
Teď se drž v suchu!
Niso, konečně! - Často jsem se snažila sem chodit,
ale stráže mě poslaly pryč. Dnes jsem měla víc štěstí.
Pompilius mi nosí zprávy. Jak s tebou tvá paní zachází?
Musím říct, že spravedlivě. Sloužit Prisce je lehčí než práce na silnici.
Ale pořád se u ní cítím nesvá. Kdybych zahynula v té vězeňské cele,
Valerius by nebyl zraněn. - Neboj se.
Kdyby by jeho rány byly vážné, Aglaea by mi dala vědět.
Och, Marcu. Kdybych jen mohla být v jeho blízkosti.
Jsem si jistý, Niso, že se velmi brzy dozvíme novinky o Valeriovi.
Musím jít, nebo mě bude má paní hledat. - Nezapomeň, když mě budeš někdy potřebovat,
jen řekni Pompiliovi. - Děkuji.
Odjíždím do Říma. Musím okamžitě mluvit s císařem.
Křesťany jsem objevil i tady v Minturnae. - To přesvědčí Caracallu o tvé věrnosti.
Ale obávám se, že ti to nebude nic platné - ty a tvůj chabý charakter!
Zůstaneme tady, navždy hnít v této bezútěšné pustině.
Zatímco muži s menšími schopnostmi stoupají na nejvyšší pozice u dvora!
Uvidíš. Tentokrát bude Caracalla mou zprávu poslouchat.
Už jen pro svou nenávisti vůči křesťanům. - Řekni mu také, co jsme slyšeli od Macrina.
Řeknu mu to. - Pros ho, slibuj mu, ale prosím...
udělej něco, abys nás dostal z této provinční pasti! Je to tak dusivé!
Udělám, co bude v mých silách. Ale zůstaň v klidu...
Stejné staré sliby jako obvykle... - Ne! Věř mi, Prisco...
Tentokrát budu úspěšný! Tvé přání se splní.
Neboj se ho!
Zbabělče, na to, abys byl dobrý bojovník, nemáš páteř!
Zatkněte ty dva gladiátory, jsou to křesťané.
Osm strážců se mnou. Krok vpřed!
Říkáš, že jsou křesťané? - Ano, mám důkaz.
Buď opatrný. Tito fanatici jsou známí tím, že všude pronikají.
Ave!
Marcu, slyšel jsem o tobě skvělé věci. - Je lepší než trenér!
Až se vrátím z Říma, dostaneš svou odměnu!
Tvůj první boj v aréně bude na smrt.
Jsi pořád hodně nezkušený, ale mám v tebe velkou důvěru.
Dál!
Prosím, posaď se, Valerie.
Čemu vděčím za to, že jsi mě poctil návštěvou?
Přišel jsem požádat o laskavost kvestora Ania Quadria.
Můj manžel odešel do Říma na schůzku s císařem.
Ale můžeš mluvit svobodně se mnou. Pokud mohu být užitečná, budu potěšena.
Chtěl bych ti poděkovat, Prisco. - Samozřejmě jsem slyšela,
jak jsi ztratil celou rodinu. Jsem nevýslovně sklíčená.
Mladý muž jako ty, tak nadaný. Uvidíme, co císař řekne...
Ne ne, to je vyloučeno. Rád bych vykoupil dva otroky,
co nám předtím patřili. Chci je osvobodit. - Kteří to jsou?
Jménují se Nisa a Marcus. - Co se Marca týče, chápu.
Jako otrok je neocenitelný. Mohl by být kdykoli prodán
a přinese ti štěstí. - To není můj záměr.
Vnímám ho jako bratra. - A co dívka?
Byla ctěný člen našeho domu. Má matka ji tak milovala.
Valerie, nemysli, že si neuvědomuji tvou láskyplnost k té mladé ženě,
ale shledávám těžké věřit, že otrok stojí za tolik péče,
kolik dáváš najevo... - Nechtěj to po mně vysvětlovat, prosím.
Spoléhám v tom na tvé pochopení a budu ti vděčný za pomoc.
Nuže dobrá, Valerie. Až se vrátí Anius, promluvím s ním.
No tak, proč bys mě znovu nenavštívil? - Rád.
Valerie...
Niso!
Po tom, čím jsme si prošli tu noc, se mi to zdá nemožné.
A ta hrozná cela pro otroky.
Jak jsem toužila, abys přišel. Zranil ses?
Už je to zahojené. Pro jednou jsem měl štěstí. Aglaea mě schovala před nebezpečím.
Nesmí nás vidět spolu. Může to být pro tebe nebezpečné.
To mě nezajímá. Když mohu být u tebe, snesu i dozorcův bič.
Právě jsem řekl tvé paní, že chci tebe a Marca vykoupit od Ania.
Valerie! Jsi si jistý, že to není beznadějný sen? - Není to beznadějné.
Přesvědčil jsem Priscu, aby využila veškerý svůj vliv na kvestora.
Modlím se, aby nebe svolilo, abychom mohli být všichni šťastní.
Moji rodiče jsou pryč. Nemohou sdílet naše štěstí.
Pokusím se ti dát všechnu svou lásku, abych je nahradila...
Vždycky budu s tebou.
Je k tobě Prisca laskavá? - No, je dost náročná.
Těším se malé míry svobody, ale nejsem s tebou...
A to je horší než řetězy a železné okovy.
To brzy skončí...
Niso! Niso!
Valerie! - Neboj se, nikdy tě tu nenechám.
Pompilie! Pompilie!
Pospěš si! Otevři bránu!
Kvůli vám dvěma se dostanu do problémů...
Potichu! - Nechám tě týden pít víno zdarma.
To je dobrý nápad! No tak, buď opatrná!
Přestaň se starat, kdo se to dozví? - Doufám, že nikdo...
Pojď dovnitř.
Kéž je při nás štěstí!
Počkej...
Pusť se do toho!
Budou se líbat; a já nejspíš dostanu výprask! Spravedlnost není...
Co tu děláš? Kdo jsi? - Nepoznáváš ji?
Je Marcova speciální přítelkyně! Do toho!
Buď hodný. Bude tam pro tebe víno zdarma!
Jsou tak zamilovaní. Byl jsi někdy zamilovaný? No, pak...
Podívej!
Valerius promluvil s Priscou o vykoupení tvé a Nisiny svobody.
Byl jsem si jistý, že nás neopustí. - Slíbil, že pro mě udělá totéž.
Budeme všichni tak šťastní.
Proč myslíš, že Valerius tak touží zaplatit tvé vykoupení?
Nevím. Kdysi byl můj pán. - Musí být velmi silný motiv.
Je ti rodina Valeriů z nějakého důvodu zavázána?
Naopak, dlužím jim za své pohodlí - až do toho dne, kdy...
Ach, teď to chápu! Valerius se snaží vykoupit svou milenku!
Nikdy jsem nebyla jeho milenka! Naše láska byla vždy čistá a čestná.
Otrokyně jako ty, má jen jedno použití - jako hračka pro svého mladého pána.
Dokud se mu to líbí. Ale když to skončí,...
Och, ne, neudělal by to, paní! Vím, že mě Valerius miluje!
Myslela sis, že to víš, ale možná zjistíš, že se jeho vztah k tobě změnil.
Neříkej to, paní. Přijmi jeho nabídku vykoupení.
Měj se mnou slitování. Prosím tě...
Prosím tě...
Dále.
Valerie, je tu otrokyně od kvestora. - Ukaž ji.
Pojď.
Poslala tě Prisca, Aniova manželka?
Ty?! - Na Valeria je to mizerná chatrč.
Nemáš ani obsluhu. Teď rozumím tvé touze koupit Nisu.
Přišla ses dohodnout na vykoupení? - Přišla jsem ti dát pár dobrých rad, Valerie.
Proč se nestýkáš s římskými přáteli a místo toho trávíš čas s otrokyní?
Takové přátelství ti může pomoci získat zpět své právoplatné postavení.
Musím přiznat pravdu. Nisa je dívka, kterou miluji celým svým srdcem.
Proto ji chci vykoupit. - Jak hluboko jsi klesl!
Dokonce i ve svých citech! Dělám dobře, když odmítám ji prodat.
Ať to stojí cokoliv, chci mít tu dívku! - Nemyslíš, že je nerozumné mluvit tak
s paní otrokyně, kterou si přeješ?
Prosím, Prisco. Poslouchej mě...
Slyšela jsem, co říkala. Buď opatrný, Valerie.
Miluju Nisu a zachráním ji. I kdyby mě to mělo stát život.
Pamatuj. Žena, která má požitek z krutosti, může své otroky týrat, jakkoli chce.
Vstátej!
Bude to v pořádku, Niso.
Nebudeš dlouho trpět. Valerius se tě snaží vykoupit.
To se nestane. Má paní žárlí. Proto mě poslala pracovat sem.
Valerius tě zachrání. Teď už to nebude dlouho trvat.
Věř mu.
Doufám, že jsi dostal lekci. Nehraj si na slídila
a dej ruce pryč od těchto ubohých lidí.
Poslouchal jsi Marca pozorně, že?
Pamatuj si jeho slova; protože nikdy nevíš, kdy bychom se mohli vrátit.
Dost bylo řečeno.
Nezapomeň...
Vraťte se tam do práce!
Proč jsi zastavil? - Vidíš, co dělají s Nisou?
Prisca se rozhodla, že ji Valerius nemůže mít.
Každopádně jsme těm bestiím dali lekci!
Nisa je nyní vydána na milost paní, která nebude souhlasit s vykoupením,
protože sama miluje Valeria. - Valerius je pohledný muž.
Být dívka, sám bych se do něj zamiloval.
Poslouchej, pomůžeme Nise uniknout. - Jak myslíš, uniknout?
Musíme zachránit tu nebohou dívku. Nemůžeme ji tam nechat.
Musíš mi pomoci dostat ji ven, i kdyby nás to stálo život.
Moment! Moment! Tvůj život, ne můj!
Jsi velký a silný. Můžeš použít meč. Nebojíš se ničeho...
Podívej na mě! Jeden neopatrný pohlavek tvé velké pracky a byl bych na polovinu.
I když máš slabé tělo, srdce máš silné jako lev.
M-moje s-srdce...
Ř-Ř-Říkám ti, že to skončí špatně. - Pomůžeš mi?
Tak dobře...
Velvyslanec Asarte je na misi od krále Kilikie.
Má císařův dekret. - Jak ti mohu posloužit?
Generál Astarte hledá kilickou otrockyni jménem Nisa.
Nisa? Na tomto projektu je mnoho otroků, ale tuto si nepamatuji.
Jsi si zcela jistý? - Podívej se sám, ale jsem si tím jistý.
Pojďme!
Dost!
Vítej doma, pane.
Ave! - Ave!
Postarej se, aby byli zavřeni v žaláři pod celami gladiátorů.
Chci, abys zajistil, že je tví vojáci budou střežit ve dne v noci.
Jsou křesťané. - Podle tvého rozkazu, kvestore.
Otroci, převedení z veřejných prací, budou také pod tvým dohledem.
Budou na mém pozemku kopat jezírko pro murény. Pečlivě je hlídej.
Postarám se o tu spodinu. Nech to na mně.
Kdo jsou? - Jsou to křesťanští otroci.
Počkej a uvidíš, co se s nimi stane. Až dokončí kopání jezírka pro murény,
budou krmení k obědu pro téže murény! Muselo ho to napadnout v Římě.
Konečně, Anie!
Tak netrpělivě jsem na tebe čekala. Máš pro mě dobrou zprávu?
Věřím, že mám. - Tak jsi spokojen se svou návštěvou?
Velmi. Císař se mnou jednall jako se starým přítelem.
Několik hodnostářů nechal čekat, zatímco mluvil se mnou.
Caracalla mi dal volnou ruku, abych se zbavil křesťanů.
Než jsem se vrátil zpátky, hodně jsem jich zatkl. Je zvláštní, že se nebrání zatčení,
dokonce ani nepopírají své přesvědčení. Docela neuvěřitelné! - Mluvil jsi s ním o tvých ambicích?
Pět let v Minturnae je opravdu exil! - Ach, když mohu pomoci vyhladit křesťany,
jsem si jistý, že získám vysoké postavení u dvora. Mezitím jsem v Římě mluvil s Veziem Rufem.
Byl velmi povzbudivý.
Kdo jsou ti muži? - Chtějí s tebou mluvit jménem
velvyslance z Kilikie.
Přeji ti zdraví a prosperitu, Anie Quadrie! Astarte, velvyslanec z Kilikie,
tě dychtí poznat - aby projednal záležitosti svého národa.
Velvyslanec krále, přátelského k Římu, bude vždy vítán v mém domě.
Pozvi ho sem zítra na večeři. - Jsem poctěn.
Přijmi mé poděkování, Anie Quadrie.
Ave! - Ave!
Vřelé přijetí, kterého se mi dostalo Caracally... dej mi trochu vína...
... zjevně zvýšilo mou prestiž.
Vidíš, že velvyslanec z Kilikie chce diskutovat o svých soukromých záležitostech se mnou!
Vím, že se tvá prestiž nezlepší, dokud nerozdrtíš křesťany.
Pošlu je císaři - jako dárek - pro hry v cirku.
Jen čelisti lva rozdrtí duch těchto bídných rebelů.
Paní, dohodla se na mém vykoupení?
Vykoupení najdeš ve lvích čelistech v římském cirku.
Nerozumím, paní... - Jsi křesťanka!
Modlíš se k jejich kříži, že? Nepředstírej opak.
Jestli modlit se k jednomu Bohu, který žádá lásku a odpuštění pro všechny lidi,
je zločin... Pak se k tomu můžu jen přiznat.
Hoďte ji do vězení k ostatním.
Marcu, slyšel jsi poslední zprávy? - Co je nového?
Prisca uvrhla Nisu do vězení. - Do vězení?
Ano, s křesťany. - Proč ji tak pronásleduje! Je nevinná!
Nisa přiznala, že uctívá kříž a chce sdílet to samé...
Dost! Nemůžeme déle čekat. - O co jde, Marcu?
Nisa byla uvězněna jako křesťanka. - Pak bude odsouzena.
Nebude umučena! Zachráníme ji... - Ale je nás tu tak málo!
Marcus vydá za sto vojáků! - Jestli nás zajmou, všechny nás zabijí!
Když to nezkusíme, budou naši kamarádi čelit jisté smrti.
Ať je náš osud jakýkoli, ale umřít v cirku, pro zábavu davu?
Musíme to zkusit právě této noci. Jsme tu čtyři.
Pět! - A ostatní?
Ty promluv s ostatními gladiátory. Milují svobodu, stejně jako my.
A ty zajisti zbraně. - A já?
Nehni se odsud. Dávej velký pozor na stráže.
Nech to na mně.
Nebuď tak nadutá. Nevíš, kdo jsem?
Aglaeo! Má hluboká úcta, vznešený pane. - Radím ti, abys nebyla tak rezervovaná.
Doprovázíme velvyslance z Kilikie.
Právě jí s kvestorem. - Myslím, že jste na důležité misi?
Nechtěla bys to vědět, že? - Je zajímavé slyšet, co se děje.
A já ti to povím. Jsem tu s velmi důležitou osobou,
velvyslancem Astartem.
Připíjím na zdraví krále Ura a Astarta - jeho vznešeného velvyslance!
Řekni mi, jaký je účel tvé návštěvy?
Hledám královskou princeznu z Kilikie, vzatou do otroctví do Říma před dvěma lety.
Je nejmladší dcera krále Arculea,
kterého si asi pamatuješ. Jmenuje se Nisa.
Žádná dívka z mého personálu se tak nejmenuje. - Nisa byla Valeriova otrokyně.
Následně byla v této zóně přidělena k veřejným pracím.
Někdejší otroci, patřící Valeriovi, jsou nyní majetkem státu.
Nemůžu... - Mám císařův dekret.
Jsem informován, že otrokyně je u tebe.
Nuže dobrá, Astarte, budu tu dívku hledat.
Ale jsou tu tisíce otroků. Nemůžu říct, zda tu Nisa je nebo ne.
Možná to potěší bohy, když se najde v našem vlastnictví.
Měla bych být potěšena, že ji osvobodím, ale obávám se, že se tví informátoři mýlí.
Astarte doufá, že Nisu na příkaz krále Kilikie zabije.
Je jediná přeživší princezna královské rodiny, vyhnané z trůnu.
Je jen nebezpečí pro krále, který si ho uzurpoval. - Nisa se narodila jako kilická princezna?
Můžu tomu věřit. Příběhy vyprávěné opilcem jsou často pravdivé.
Co budeš dělat? - Musíme jednat teď, společně s Marcem.
Musíme ji zachránit, než bude moc pozdě.
Jdu taky.
Hej, Pompilie, proč jsi tak pozdě venku?
Nemůžu spát, to je všechno...
Závidím tě, nemůžu udržet oči otevřené. - Protože piješ vodu.
Kdybys pil víno, jako já, byl bys více ostražitý.
Ty - ty dostaneš víno pro nic za nic. Zvláštní chování od té holky z taverny.
Ach tak, co čekáš, jsem pro ženy tak atraktivní...
Pusťte se do toho.
Marcu! Marcu!
Valerie! - Marcu, musíme okamžitě zachránit Nisu.
Astarte sem přišel, aby ji zabil. - Astarte je tu? Ten zabiják...
Večeří s Aniem. Kde je Nisa? - Ve vězení s ostatními křesťany.
Musíme ji dostat ven a daleko odtud. Ano.
Pojďte!
Jsme připraveni udělat, co budeme moci. - Jsme připraveni za vás bojovat.
Děkuji. Děkuji vám všem.
Rychle!
Utíkají! Utíkají! Utíkají!
Neboj se, Aglaeo. Jsem tu s tebou...
Rychle!
Pospěšte si...
Utekli...
Všichni?!
Gladiátoři - a křesťané!
Má obrovská investice je pryč! - Stráže byly zaskočeny.
Jak dobrá byla stovka tvých legionářů?
A tví takzvaní prvotřídní dozorci!
Jak se zbavili řetězů?
S pomocí otroka s velkou silou, spolu s outsiderem.
Marcus! Kdybych to věděl, nebránil bych jim ho oslepit,
když se vzbouřil v silniční partě. - Co se Marcus přihlásil do školy,
kázeň nebyla možná. - Jak jsi říkal, že se jmenuje?
Marcus. Kilik. - Byla s ním otrokyně jménem Nisa?
Ano. Byla v cele smrti, protože přiznala, že je křesťanka.
A taky utekla. - Měl jsi ji, a upřímně řečeno, jsi to popřel!
Ignoroval jsi příkaz císaře! - Astarte, taky jsme se dozvěděli...
že ta otrokyně, kterou jsi hledal, byla tady.
Jak bychom mohli znát jména všech křesťanů, co jsme zatkli?
Teď už se mi Nisa nikdy nedostane do rukou! - Ne, budeš mít svou princeznu.
A dřív, než si myslíš. Nemohli jít moc daleko.
Až se mi Marcus dostane do rukou, dostane trest, který zaslouží!
Zůstaneme-li tu moc dlouho, určitě nás zajmou.
Pro Nisu to bude znamenat sekeru, ale pro tebe kříž. Nezapomínej.
Musíme se snažit o bezpečnou cestu přes moře.
Můj strýc je prokonsul v Iberii. Můžeme počítat s jeho pomocí.
Ale jak se tam dostaneme?
Pojedu do Formie a najdu loď. Jakmile se dostaneme do Iberie, budeme v bezpečí.
Brzy se vrátím. Formia není daleko.
Marcus se o tebe postará. - Neboj, je tu s námi v bezpečí.
Vítám tě, Vizie Rufe. A tebe také, vznešený Astarte.
Kéž na vás bohové laskavě shlédnou. - Pevně doufám, že laskavěji než na vás.
Císař je velmi znepokojen tím, co se děje v Minturnae.
Proč jsi neodevzdal otrokyni Astartovi, jak požadoval?
Bude mít dívku, jakmile zvládneme zajmout ty rebely.
Hrstka otroků, špatně vyzbrojených. A s nimi chudí křesťané, co nebojují.
Ale pod velením odvážného patricije jako je mladý Valerius!
A s nimi ten Marcus! - Přebírám plné velení nad vojenskými operacemi.
Jdu s tebou. Musím dodat Nisu mému králi. - Souhlas.
Ty, Anie, se budeš držet mých rozkazů. - Nuže dobrá. Co máš v úmyslu?
Mám v úmyslu pročesat celou oblast a přinutit rebely, aby se vzdali.
Pak je bez milosti ztrestám! Jak brzy můžeš shromáždit své vojáky?
Okamžitě se na to podívám. - Pojďte prosím dovnitř.
Tady je trochu vody. - Budete ji potřebovat. V lese žádnou nenajdete.
Kdy nám znovu přineseš víno? - Díky vodě rostou v břiše pulci.
Buďte rádi, že máte něco k pití.
Brzy se ti budu muset klanět jako římské patricijce.
Dokud se Valerius nevrátí, netroufám si doufat. - Och, vrátí se. Buď si jistá.
I pro nás přijdou lepší časy. - Spravedlivá Aglaeo, máš dobré srdce.
Dělej Nise společnost a rozvesel ji, ano?
Pojďme.
Dobrý lov! - Hodně štěstí!
Nepůjdeš s námi, Pompilie? - Vždycky lovím sám. Haha.
Tady se rozdělíme. Hledejte důkladně.
Anie, vezmi své muže přes údolí. Budu sledovat břeh řeky.
Vstupuj do lesa jen se svou jízdou. Pěchotu nech na kraji lesa.
Dobře. - Jdu s Aniem.
Ano. Ty, pojď se mnou.
Dobrý úlovek! - Podívejte se, jaký jsem dobrý lovec.
Mistrovský. S malou námahou a větším výsledkem. - Ale je sladká, že?
Lahodná. - Láme mi to srdce...
Není tu co litovat! - Řekněme, že ji necháme jít, jo?
Ztratil jsi rozum! Všichni jsme hladoví!
Nechme ji utéct...
Budu ji péct na rožni, pak uvidíš!
Stát!
Pěchota!
Vpřed!
Za mnou!
Stát! Vezměte si levou stranu!
Zbytek se mnou!
Možná na nás zapomněli. - Nebyla bych si tak jistá.
Proč se nám nepokusili chytit? - Možná budou čekat až do zimy,
a doufat, že nás zima svede do nížin.
Doufám, že máš pravdu...
Kéž bych se mohla koupat v teplém mléce, jako to dělají v Římě...
Aglaeo, buď vděčná za tuto čistou vodu a za to, že nemáš na zádech rány od biče.
Dnes předstírám, že jsem skutečná patricijka.
Niso! Niso! Vojáci! Vojáci!
Řekni mi, kde se ostatní skrývají, nebo vás spoustu zabiji!
Zajměte ty ženy, než utečou!
No, našel jsi něco? - Ne.
Zajímalo by mě, kde se mohou skrývat. Musíme je zajmout...
Rufus může být skvělý generál, ale nechápu potřebu toho všeho.
Není to Spartacus a jeho armáda. Věci nemusí být tak komplikované.
Co bys místo toho udělal? - Čekal bych, až je hlad a zima...
vyženou z lesa.
Pochodujte s vězni pryč!
Pompilie!
Marcu, vojáci - všechny zajali. - Kdy?
Právě t...
Pompilie! Pompilie!
Navzdory jejich počtu budeme útočit! - Pošli pro ostatní v jeskyních.
Pořád je těžké je porazit. - Netoužím zemřít,
ale neopustím naše přátele! Každý, kdo si chce chce uchovat svobodu,
co jsem mu dal, může zůstat vzadu. Ale já jdu!
Pojďme!
Většina byla znovu zajata. Pár zbývá. Brzy je dostaneme.
To nebude tak snadné. - Pořád jsme nezajali Marca!
Taky ho dostaneme, neboj.
Do útoku! Vypořádejte se s nimi čelní srážkou!
Ty špinavý zrádce!
Teď zaplatíš za vraždu mého krále!
Chopte se tohoto muže!
Dejte ho do řetězů a vezměte s sebou!
Dopředu!
Je velký jako Herkules. Taky hezký. - Jen hromada svalů...
Otrockyně je atraktivní.
Takže ovečky se vrátily do stáda.
Malá Nisa nevypadá tak spokojeně. Kde je teď tvůj hezký Valerius?
Uprchlá otrokyně a přiznala se ke křesťanství. Jedna smrt nestačí, aby tě potrestala.
Tvůj patricijský milenec dojde ke stejnému konci.
Jak často jsem litoval, že jsem ti v tu dobu zachránil život.
Ale teď mě potěší, až budu sledovat, jak zemřeš jako býk na jatkách.
Proč nezavoláš svého boha, aby vás osvobodil?
Slyšel jsem starého křesťana, který se během noci dovolával svého boha,
a ten přiletěl ze vzduchu!
Vzývej svého boha, proč ne? Ať vidíme, jak letíte, jestli můžete!
Ukažte nám to fantastické kouzlo křesťanů.
Váš trest bude příklad pro ostatní.
Vezměte je pryč!
Kdy uvidíme tvé slavné tanečnice?
Slíbil jsem ti představení, ale je mnohem zajímavější než tanečnice.
Tedy nějací žongléři. Nebo gladiátoři, které už nemáš?
Něco ještě vzácnější a mnohem víc vzrušující.
Křesťané!
Báječné! - Uvidíme, jestli umřou s písněmi na rtech...
Chce s tebou mluvit centurio. Věří v zmrtvýchvstání.
Prefekte! - Co chceš?
Císař Caracalla byl včera zabit při palácovém převratu.
Kdo je prohlášen za nového císaře? - Legie, senát, lidé
velebili mnoho jmen, včetně tvého. Zatím nebylo nic rozhodnuto.
Senát však brzy stanoví, kdo bude legitimní nástupce.
Doprovodím tě se svými legiemi. - Nejprve musíme vidět křesťany.
Po tom okamžitě odejdeme. - Kéž ti bohové udělí císařskou moc.
Nezapomeň na své staré přátele, Caesare. - Připijme našemu drahému příteli, Veziovi Rufovi!
Nabízím obětovat povstalce Otci bohů.
Kéž chrání mé zájmy! - Sláva Rufovi!
Zajali vězně a dopravili v řetězech do Minturnae.
Zranili a zajali dokonce Marca. - Bojovali jsme tak tvrdě, jak jsme mohli,
ale Římanů bylo desetkrát tolik. Nemyslím, že někdo z nás utekl.
Podívej, téměř všichni jsme byli zabiti nebo zraněni. Být statečný není dost proti takové přesile, Valerie.
Podařilo se nám chytit pár koní. - Bohové se mnou zas nemají žádné slitování.
Našel jsem loď, která nás vezme do bezpečí v Iberii.
Proč nemohu uniknout té kletbě, která mě stíhá smůlou? Proč?
Podívej se tam, Valerie. Zde přichází otrok, patřící Aniovi.
Utekl jsem, abych tě varoval. Je tam velká slavnost na počest Rufa,
který se chystá do Říma. Jako podívanou chystají ukřižování křesťanů.
Zatímco tu stojíme, mohou umírat!
Smiluj se, prosím tě...
Marcu, nechci, aby někdo z nás zemřel!
Snaž se být statečná, Aglaeo...
Ach drahý Bože, dej nám sílu...
To je mnohem zábavnější než obvyklé tanečnice!
Měla by být dlouhá řada, táhnoucí se k Římu, jako připomínka Spartaka.
Měl jsi objednat nějaké hudebníky, abychom nemuseli poslouchat jejich křik.
Kdybys byl někdy voják, trochu úpění by ti nevadilo.
Proč nám teď neukážeš svou sílu? Odtrhni se a sestup!
Ukaž, co dokážeš!
Buď statečná, Aglaeo.
Budu se snažit. Žena, kterou miluješ, by se měla ukázat tebe hodná.
Jaká škoda, že tu není tvůj milovaný Valerius, aby tě obdivoval!
Tak, malá princezno, nakonec jsi na svůj trůn nastoupila!
Pane, odpusť nám naše hříchy...
Valerius! Valerius!
Stráže! Ke mě!
Přestaňte bojovat!
Ve jménu Marca Opellia Macrina, nového císaře!
Macrine, děkuji ti za záchranu našich životů. Budeme ti vždy vděční.
Záchrana života syna mého starého přítele, Valeria staršího,
je můj první radostný čin jako císaře.
Ale jak se to všechno stalo? - Vizius Rufus odsoudil tyto...
nevinné lidí k smrti na kříži. Kdybys nepřišel,
všichni bychom byli zabiti. - Uvidíš dokonanou spravedlnost, Valerie.
Majetek, který jsi zdědil, ti bude vrácen.
Vždyť ten muž je Marcus! - Ano...
Jsi otrok, co mi jednou zachránil život.
Já, římský císař, jsem ti zavázán obrovským dluhem vděčnosti.
Zachránil jsem život člověka bez přemýšlení, zda je král nebo otrok.
Sundejte toho muže z kříže. A všechny ostatní otroky.
Chci, aby mé panování jako císaře začalo tímto aktem milosrdenství.
Ave!
Postarej se, aby byly Aniovi poskytnuty plné pocty a byl pohřben, jak se sluší na patricije.
Aglaea se uvolila být mou ženou. Nemůže vyjádřit, jak ti děkuje.
Od této chvíle jste oba svobodní.
A spolu s Valeriem a Nisou se připojíte ke mým stoupencům v Římě.
U mého dvora zjistíte, že je snadné na to vše zapomenout a začít bohatý nový život.
Prohlašuji vám všechny za svobodné římské občany!
Sláva Caesarovi!