NAZISTERNA
En varning från historien
I södra Bayerns bergstrakter, på Obersalzbergs sluttningar-
- byggde Adolf Hitler sin tillflyktsort - Berghof.
Här kunde han slappna av genom att titta på film.
Han gillade särskilt en film.
EN BENGALISK LANSIÄR
Medlem av Hitlers SS-livvakt 1936-1943
Det var definitivt hans favoritfilm.
Han satte sig ned och gnuggade händerna.
"Den börjar, den börjar", sa han.
EN BENGALISK LANSIÄR 1935
Varje knapp representerar trupper.
Det är flest knappar vid nordvästra gränsen.
Vi har 300 miljoner människor att skydda, och den största faran är där.
Han pratade jämt om den och det väldiga brittiska imperiet.
Hur ett så pass litet folk kunde bygga upp och kontrollera något sånt-
- och hålla ordning där.
Styret i Indien övertygade Hitler om den ariska rasens överlägsenhet.
1941 sa han:
"Låt oss lära av engelsmännen, som med 250 000 man-"
"-däribland 50 000 soldater, regerade över 400 miljoner indier."
"Vad Indien var för England ska de ryska territorierna bli för oss."
Täck mig. Jag klarar det härifrån.
Men 1939 hamnade Hitler i krig med landet han beundrade - England-
- och blev allierad med landet han ville kolonisera - Ryssland.
Hur kom det sig att han gick in i, ur hans synvinkel, fel krig?
FEL KRIG
Den 30 januari 1933, samma dag som Hitler blev rikskansler-
- anordnade nazisterna en fackelparad i Berlin.
Efter åren av arbetslöshet, inflation och politisk osäkerhet, lovade Hitler-
- att Tyskland skulle återfödas och nationalstoltheten återupprättas.
Tyskland skulle åter bli en världsmakt med en ny utrikespolitik-
- som styrdes av en mans begär.
Alla sanna tyskar, särskilt stormtrupperna-
- var nu tvungna att lyda sin Führer.
Den stora tiden har bara börjat.
Tyskland har vaknat.
Vi har vunnit makt i Tyskland.
Nu måste vi vinna över det tyska folket till vår sida.
Jag vet, mina kamrater, att det måste ha varit svårt ibland-
- när ni längtade efter förändringar som aldrig kom.
Så vi måste om och om igen säga att kampen ska fortsätta!
Ni får inte agera på egen hand. Ni måste lyda och ge efter!
Ni måste underkasta er det överväldigande behovet av lydnad.
Ekonom och bankir sedan 1931
I nazisterna såg man en välkommen förändring från Weimarrepubliken.
Under Hitler skulle krigsmakten ha alla vapen, tanks och flygplan-
- man behövde... och mer därtill.
Återupprustningen fick bukt med den sista arbetslösheten-
- så att hela befolkningen arbetade-
- tjänade pengar och fick mat på bordet.
Återupprustningen övervann även kapitulationens skam-
- och genom att ha en normal armé-
- kan man säga att vi åter var en jämlik nation.
Vapenindustrin betalades genom en rad komplicerade lån.
Planen togs fram av rikets finansminister - Hjalmar Schacht.
Schacht var synnerligen intelligent-
- och enligt min mening den viktigaste monetära experten-
- i sin generation.
I början tror jag att Schacht var fri att göra ungefär som han ville.
Hitler brydde sig inte om hur Schacht ordnade det ekonomiska miraklet.
Som ett typexempel på relationen med hans underlydande-
- sa han åt Schacht att sköta det som han ville, och han sa senare:
"Jag har aldrig pratat med Schacht om vad vi har till förfogande."
"Jag nöjde mig med att säga, 'detta behöver jag och detta måste jag ha'."
Herr Professor, vi filmar!
Hitler var besatt av "de starkastes överlevnad"-
- och Goebbels propagandafilmer speglade den besattheten.
Hitler ansåg att människor var djur, och det starkaste djuret vann alltid.
Om hans underlydande var starka nog skulle de lyckas utan hans hjälp.
Så vackra och starka djur, inbegripna i en kamp på liv och död.
Men i skogen hade de levt i frid.
Kära Fräulein Volkmann-
- ett fridfullt liv finns ingenstans i naturen.
Men Herr Professor, alla djur äter inte varandra.
Kanske inte, men alla lever i en ständig kamp-
- genom vilken de svaga förgörs.
Precis som det var med djur var det med framstående män och länder.
Hitler ansåg att hela världen var inbegripen i en ständig kamp.
Denna teori utvecklade han i "Mein Kampf", som han skrev 1924.
Han skrev även att Tyskland behövde utvidga sig.
Precis som britterna behövde de kolonier-
- och han visste var de fanns.
"Vi stoppar den eviga marschen söder- och västerut i Europa-"
"-och vänder blicken österut."
"När vi talar om ny mark i Europa tänker vi främst på Ryssland-"
"-och underlydande gränsstater."
"Själva ödet verkar vilja leda oss ditåt."
Även om Hitler inte offentligt sa att han ville erövra Östern-
- sa han upprepade gånger vad landets centrala problem var.
Tyskland var inte stort nog.
Vi har inte deras kolonier.
Vi har inte alla de möjligheter som internationella kontakter-
- ger dessa länder och folk.
Vårt rike, som är så fullproppat med folk-
- och som har så få av livets nödvändigheter-
- måste styras på ett försiktigt och eftertänksamt sätt.
Vi klarar inte detta utan planering.
Hitler var dock öppen med ett utrikespolitiskt mål:
Han ville åtgärda det orättfärdiga i Versaillesfördraget-
- genom vilket Tyskland hade förlorat områden efter första världskriget-
- och hade begränsats till en armé om 100 000 man.
På den tiden var de unga entusiastiska och trodde på Hitler-
- och tyckte att det var härligt att få övervinna konsekvenserna-
- av första världskriget, och särskilt Versaillesfördraget.
För att ändra Versaillesfördraget vände sig tyskarna till England.
Engelsmännen beundrades av den tyska härskarklassen.
De tog till sig det de såg som de engelska gentlemännens ideal:
Lantegendomar och rävjakt.
Jag hoppades alltid att England, och nu talar jag som engelsman...
Att England skulle se vad Tyskland planerade-
- och gå med på att dela Europa.
Engelsmännen ville inte dela Europa med tyskarna, men de ansåg-
- att man skulle sträva efter en uppgörelse med den tidigare fienden.
Den allmänna åsikten i Storbritannien var att Frankrike-
- och vi var givetvis delaktiga...
Att Frankrike hade lagt ett för hårt avtal på Tyskland 1918-
- och att det borde korrigeras.
Det fanns en känsla av att vi borde ha gjort det bättre.
Kalla det för skuldkänslor om du vill, men jag vet inte om det stämmer.
De första frukterna av Hitlers försök att uppvakta britterna kom 1935-
- då ett örlogsavtal undertecknades vilket lät Tyskland utöka flottan-
- utöver Versaillesfördragets gräns.
Hitler sa att dagen då avtalet skrevs under var den lyckligaste i hans liv.
Hitler skickade nazisten som fått till stånd avtalet-
- Joachim von Ribbentrop, som tysk ambassadör till London-
- sommaren 1936.
Uppgiften var till hundra procent-
- att bilda en tysk-brittisk allians.
Han hade framgångsrikt fått till stånd örlogsavtalet-
- och det skulle krönas med en tysk-engelsk entente.
Och det arbetade han med i början.
Ribbentrop gjorde ingen succé.
Britterna ville inte ha ett omfattande alliansavtal med Nazityskland.
Dessutom gjorde Ribbentrop en rad fadäser-
- som att hälsa kung Georg VI med nazisthälsningen.
Ribbentrop ansågs inte vara en gentleman.
Han ville betraktas som en gentleman. Han var ju von Ribbentrop.
Han var inte bara en oborstad nazist, men det fungerade inte alls.
Inte ens i de kretsar som ansåg att vi skulle komma överens med tyskarna.
Jag tycker att hans uppdrag var en ren katastrof.
Ibland skrek han och var rasande.
Han kastade pennor på sekreterarna.
Så privat betedde han sig väldigt enfaldigt och väldigt uppblåst-
- och britterna gillar inte uppblåsta människor.
Han var väldigt frispråkig och högröstad.
Goebbels sa om Ribbentrop: "Han köpte sitt namn-"
"-han gifte sig till pengar och bluffade sig till sitt ämbete."
Greve Ciano, Italiens utrikesminister, sa att Mussolini hade fällt yttrandet:
"Det räcker att titta på hans huvud för att se att han har liten hjärna."
Ribbentrop var avskydd av nästan alla andra ledande nazister-
- men Hitler stod ändå bakom honom.
En dag sa Hitler, när Ribbentrop inte var närvarande:
"Det är så lätt med Ribbentrop. Han är alltid radikal."
"Alla andra kommer hit med problem."
"De är rädda, vill vara försiktiga-"
"-och jag måste lyfta upp dem och ge dem styrka."
"Ribbentrop är redan upplyft och jag behöver inte göra något-"
"-förutom att bromsa, och det är mycket bättre."
Ribbentrop visste hur Hitler fungerade. Han visste att Hitler-
- alltid såg positivt på personer som kom med radikala lösningar.
Det spelade ingen roll om Hitler inte höll med om lösningen.
Han prisade ändå personen som kom med den.
Denna insikt saknade en mycket mer intelligent man i Hitlers regim.
Schacht trodde att Hitler skulle lyssna när han sa att ekonomin-
- höll på att överhettas och att man riskerade hyperinflation.
Schacht var väldigt självsäker-
- och han trodde felaktigt att han kunde använda sitt inflytande-
- för att få Hitler under kontroll.
Han var säker på att kunna genomföra tuffa ekonomiska åtgärder.
Istället blev Hitler rasande på sin finansminister. Schacht ersattes.
Ekonomin anförtroddes nu en man som inte kunde nåt om finansteori-
- men som var en erkänd radikal.
Hermann Göring.
Man kan säga att han var en munter prick.
Han visade sig gärna på styva linan. Han älskade ringar och diamanter.
Han hade roliga hobbies. Han älskade tavlor-
- och att bo i lyx i Karinhall i närheten av Berlin.
Där byggde han ett slags slott för jakt.
Det var helt fantastiskt.
På ovanvåningen hade han ett elektriskt tåg.
Olika tåg som for omkring, och där lekte han som ett barn.
Så förutom att han tjänade Hitler troget-
- så var han ett stort barn.
Det var många som trodde, särskilt de ekonomiska experterna-
- att i slutet av 1938 skulle det ekonomiska programmet kollapsa.
Vi alla, även jag, hade underskattat vad som kan åstadkommas-
- genom statens makt, genom lönestopp, genom prisstopp-
- genom valutakontroll och med hjälp av koncentrationslägren.
Det varade längre än man trodde.
Vad skulle Hitler ha sin armé till? Till en början verkade svaret vara-
- att reparera de värsta följderna av Versaillesfördraget.
1936 flyttade Hitler trupper till det demilitariserade Rhenlandet-
- utan större internationella protester.
Vid ett hemligt möte 1937 sa han till sina generaler-
- att Tyskland måste växa för att överleva, och att-
- Tysklands problem endast kunde lösas genom att bruka våld.
Österrike och Tjeckoslovakien pekades ut som de första målen.
Generalerna var inte entusiastiska.
De kom med sakliga invändningar mot Hitlers idéer.
På 3 månader hade försvarsministern och överbefälhavaren sparkats-
- efter personliga skandaler.
Hitler passade på att utnämna den mest radikala nazisten av alla-
- till överbefälhavare för krigsmakten - sig själv.
Det var i södra Bayerns bergstrakter som Hitler drömde om-
- Tysklands kommande storhet.
Han sa senare att han fick sina bästa idéer där.
På eftermiddagarna gick han på promenader.
På kvällen återvände han till Berghof som sköttes av Herbert Döhring-
- som tillhörde Hitlers livvakt - SS Leibstandarte.
Hitler var väldigt strikt med renlighet och organisation-
- men det passade mig, för det var en utmaning att göra saker rätt.
Hitler var väldigt lynnig.
Hela hans uttryck kunde ändras på några timmar.
Han gjorde djupt intryck. Hans blick gick rakt igenom en.
På Berghof hängav sig Hitler åt att planera de väldiga städer-
- han skulle bygga i sitt nya Tyskland.
Herbert Döhring fick ständigt vika och vika upp stora byggnadsplaner-
- så hans mästare fick drömma.
Ibland verkade det vara allt Hitler gjorde.
Lade han mest tid på sina byggnadsplaner-
- eller på verkligt regeringsjobb?
Det var definitivt hans byggnadsplaner.
Han funderade alltid på sina byggnadsplaner, även när han reste.
Han förde alltid anteckningar som han sedan jobbade på hemma.
När Hitler inte drömde om blivande tyska städer eller tysk expansion-
- flydde han in i fantasin genom att titta på filmer.
Alltid två filmer per kväll.
Han föredrog eskapistisk underhållning, och Goebbels såg till-
- att det fanns många att välja på.
Ibland lät han ringa upp Goebbels.
"Den här filmen är värdelös. Släng den!", brukade han säga.
På Berghof våren 1938 såg Hitler en chans att ta första steget-
- för att uppnå en av sina drömmar:
Att införliva andra tysktalande folk i riket.
Han utnyttjade politisk oro i grannlandet Österrike-
- som redan var väldigt nazistinfluerat.
Efter att ha undersökt att ingen skulle lägga sig i-
- skickade han tyska trupper över gränsen.
Majoriteten av österrikarna välkomnade tyskarna.
Österrikarna hade också lidit efter första världskrigets avtal.
Nu, tillsammans med Tyskland, var de åter en maktfaktor.
Det var de bästa dagarna i mitt liv när vi gick in i Österrike.
Jag åkte med Hitler i den sjätte bilen. Mina ögon tårades.
Alla mina drömmar om att återförena Österrike och Tyskland...
Kom ihåg att Österrike styrde Tyskland under 600 år.
Efter nederlaget 1918 och Versaillesfördraget-
- var det som en dröm.
Många i England tänkte nog, "de är ju trots allt tyskar"-
- "och om det är vad de vill..."
Men det var ett obehagligt maktövertagande.
Wien, den 15 mars 1938
Tyska män och kvinnor...
Härmed förkunnar jag att det tyska folkets gamla östlig land-
- från och med nu är den yngsta bastionen i den tyska nationen-
- och därmed även i det tyska Riket!
Jag tror att vi grät. Tårarna rann nedför våra kinder.
Detsamma gjorde de som stod bredvid.
När Hitler kom till mig glömde jag nästan att räcka fram handen.
Jag såg bara på honom och såg hans goda ögon-
- och i mitt hjärta lovade jag att alltid vara honom trogen.
Jag höll mitt löfte. All ledig tid utanför skolan-
- gav jag till uppgiften, för han hade kallat oss.
Han sa till oss:
"Ni ska alla hjälpa mig att bygga upp mitt världsrike-"
"-som ska bli ett gott rike med lyckliga människor-"
"-som tänker på och lovar att vara goda människor."
Men det skulle inte bli ett gott rike. Heinrich Himmler, ledare för SS-
- var en av de första tyska nazisterna i Österrike.
Precis som Hitler ansåg sig Himmler vara en radikal och en visionär.
Denna före detta kycklingfarmare gjorde slottet Wewelsburg-
- till andligt hem för SS - elitgruppen som sprungit ur Hitlers egen livvakt.
Detta var de överlägsna varelser som skulle krossa Tysklands fiender.
Himmler drömde om möten här, som riddarna kring runda bordet-
- endast underställda sin egen kung Arthur: A dolf Hitler.
Här skulle de planera styret för sitt världsrike.
1938 sa Himmler:
"Tysklands framtid är antingen ett germanskt storrike eller inget alls."
"Om vi i SS gör vår plikt så kommer Führern att skapa-"
"-detta germanska storrike som ska bli det största rike-"
"-som mänskligheten har skapat."
I Österrike, det första territoriet i det nya Stortyskland-
- visade SS och nazisterna hur de tänkte styra:
Med intolerans och grymhet.
Precis som i tyskland gjorde nazisterna judarna till syndabockar.
Man hade inga lagliga rättigheter och inget skydd.
Vem som helst kunde göra vad som helst med en.
Österrikiska judar tvingades till uppgifter som förödmjukade dem-
- som att skura rent gatorna.
Jag fick också skura gatorna en gång.
Jag minns inget förutom att jag såg en välklädd ung kvinna i folkmassan-
- och hon höll upp en blond, vacker flicka-
- med lockigt hår, så att hon bättre kunde se-
- hur en 20-åring sparkade på en gammal jude-
- så att han föll till marken.
Alla skrattade, hon också-
- som att det var härlig underhållning.
Österrikes judar blev så förföljda att många flydde-
- men först tog SS självklart nästan alla deras pengar.
Walter Kammerlings föräldrar vinkade av honom på Wiens station.
Det var en mardrömssituation.
Jag lämnade Österrike som i en dimma.
Först fler dagar senare slog det mig, när jag ville tala med mina föräldrar-
- men det gick ju inte, för de var inte där.
Efter nazisternas maktövertagande återvände Hitler till Berlin-
- och ett stormande välkomnande.
Han var mer populär än nånsin.
I hans nya rike fanns fler än 80 miljoner tyskar.
Förnedringen i Versailles hade nästan glömts... men bara nästan.
I ett lyckorus vände Hitler blicken mot Tjeckoslovakien.
Hans anspråk gällde främst sudettyskarna i gränsområdena-
- som han ansåg också borde stå under hans styre.
Men det var inte alla generaler som stöttade Hitlers expansionsplaner.
Vissa, som general Beck, fruktade att han ledde Tyskland mot världskrig.
I hemlighet lät de britterna ta del av deras oro.
Från den stunden höll Beck och den gruppen generaler-
- kontakten med oss på hemlig väg.
Kontakten gick genom mig. Deras tanke var väl:
"Om ni och Frankrike står emot Hitler så gör vi något åt honom-"
- och vår tanke var snarare, "gör något åt honom så kan vi hjälpa er".
Men för varje framgång Hitler hade-
- blev chansen för generalerna att göra sig av med honom allt mindre.
Tyskland hotade Tjeckoslovakien och den brittiske premiärministern-
- försökte förhindra krig.
Chamberlain mötte Hitler två gånger, och varje gång ökade Hitlers krav.
Chamberlain reste till ett sista möte den 29 september, 1938.
Som liten pojke brukade jag säga till mig själv:
"Om du inte lyckas till en början, så försök igen och igen."
Det är det jag gör.
När jag återvänder hoppas jag kunna säga-
- det Hotspur säger i "Henrik IV":
"Ur denna brännande fara, för vi detta blomster i säkerhet."
Chamberlain satt bredvid Ribbentrop, som nu blivit utrikesminister-
- då bilkortegen färdades till konferenslokalen i München.
Med hjälp av Mussolini och Göring nådde man en överenskommelse.
Hitler fick ta Sudeterna om det var hans sista territoriekrav.
Chamberlain visste vad den allmänna opinionen i Storbritannien var-
- och vad den allmänna opinionen i kolonierna var.
Hans känsla var, vilket jag tror att han hade rätt i-
- att allmänheten inte skulle förstå om man blev Frankrikes allierade-
- i ett krig mot Tyskland-
- för att förhindra att tyskar fick knyta sig till andra tyskar.
Men Hitler var missnöjd.
Kort efter att avtalet skrivits på sa han att han hade blivit lurad.
Dagen efter Münchenkonferensen hörde jag från några personer-
- som hade varit på samma hotell som Hitler eller hans män-
- adjutanter och liknande, och Ribbentrop...
De sa att Hitler ansåg att han hade misslyckats med att få sitt krig.
Att han hade tagit...
"De har lurat mig på mitt krig", sa han.
En soldat tog med sig en filmkamera när han gick in i Sudeterna.
Bilderna påminner om det segerrika intåget i Österrike ett halvår tidigare.
De tyska arméofficerarna var också extatiska.
Nu kontrollerade de Tjeckiens gränsförsvar - taggtråd, bunkrar-
- och minfält, med vilka tjeckerna försökt försvara sitt land.
Resten av Tjeckoslovakien låg nu öppet för den tyska armén-
- och deras överbefälhavare - Adolf Hitler.
Tjeckoslovakiens president Hacha inbjöds till Berlin i mars 1939-
- för förhandlingar.
Hitler förödmjukade Hacha genom att låta honom vänta.
Han var upptagen med att titta på en av Goebbels senaste komedier-
- som hette "Ett hopplöst fall".
Äntligen!
Fartyget lägger ut, du måste genast gå i land!
- Där är hon. Jenny! - Pappa!
Hitler mötte till slut Hacha kvart över ett på morgonen.
Han sa att om några timmar skulle tyska trupper invadera hans land.
Fyra på morgonen lämnade en bestört Hacha över Tjeckoslovakien-
- i Hitlers vård.
I gryningen firade Hitler. Manfred von Schröder var där.
Det var en privat fest, en slags segerfest med champagne.
Hitler drack mineralvatten, och det var fantastiskt att se hur han var-
- när han var bland vänner och inte behövde bete sig som en statsman.
För det första så satt han så här.
Han hade öppen skjorta. Håret var så här.
Han drack sitt mineralvatten, och så pratade han så här hela tiden.
Samtidigt dikterade han. En kungörelse till det tyska folket-
- en annan till det tjeckoslovakiska folket, och ett brev till Mussolini-
- som skulle skickas med prinsen av Hessen nästa morgon - allt samtidigt.
Jag var bara 24 år då. Det är så ett geni beter sig hemma.
De tyska trupperna som skulle gå in i Tjeckoslovakien den morgonen-
- skulle ta ett betydelsefullt steg.
Denna gränsstolpe markerar den gamla gränsen mellan Sudeterna-
- och resten av Tjeckoslovakien.
Genom att gå över den gränsen visade Hitler att hans påstående-
- om att bara vilja ena tysktalande folk var en bluff.
Landet som trupperna gick in i hade ingen tysktalande majoritet.
Detta var en invasion.
Tjeckiska motståndsrörelsen 1938-1945
Tjeckoslovaker i gränsområdena angreps och slogs med gevärskolvar.
Folk var tvungna att fly med sina små barn.
Det var så det var. De var hjärtlösa.
De var verkligen obarmhärtiga-
- och de svor åt vårt folk helt utan anledning.
Varför skulle de ha den rätten? Det här var Tjeckoslovakien.
Varför skulle de ha rättigheter över andra länder?
De har ingen rätt.
Inga hurrande människor som i Österrike och Sudeterna.
Den här gången betraktades militärparaden av en tyst folkmassa.
Hitler besökte Prag och dess slott, kungarnas gamla residens-
- mindre än 24 timmar efter att han mött president Hacha.
När Hitler blickade ut över Prag fylldes han av glädje.
Men det var inte alla nazianhängare som var lika nöjda som Führern.
Det förändrade allt, Från den stunden stod det klart-
- att Hitler var en imperialist som ville erövra allt han kunde-
- och det hade inget med tyskarnas självbestämmanderätt att göra-
- som i Sudeterna.
Men nu var det slut med det, och det han gjorde sen var hemskt.
Det kom som en stor chock för Chamberlain
Han trodde att Hitler skulle rådgöra med honom innan han gjorde nåt.
Det öppnade Chamberlains ögon.
Det var på sätt och vis som Saulus på vägen till Damaskus.
Britterna visste att Hitlers nästa krav skulle vara f. d. tyskt territorium-
- i Polen. Den här gången lovade Chamberlain att motsätta sig det.
Om ett försök görs att förändra situationen med våld...
... på ett sådant sätt att den polska självständigheten hotas...
... skulle det oundvikligen innebära ett världskrig-
- i vilket detta land skulle engageras.
Hitler krävde tillbaka Danzig.
Det var en stad som låg i den polska korridoren mellan Östpreussen-
- och resten av Tyskland.
Krisen stegrades och Hitler drog sig tillbaka till Berghof.
Stämningen på Berghof i juni-augusti 1939-
- var mycket, mycket spänd.
Det hölls möte efter möte, både dag och natt.
Telefonsamtal med både goda och dåliga nyheter.
Situationen blev kritisk när England skrev en hjälppakt med Polen.
Hitler blev ifrån sig.
Hitlers dröm om en allians med Storbritannien hade krossats.
Istället stod han inför krig med Storbritannien och Frankrike.
Han behövde en radikal lösning.
Ribbentrops resa till Moskva innebär ett obegripligt steg i tysk diplomati.
Var är principerna i "Mein Kampf", och vad har Ryssland-
- gemensamt med Tyskland som är värt att offra freden för?
Sen våren 1939, i samband med handelssamtal med Sovjetunionen-
- hade nazisterna skickat trevare om en allians mellan länderna.
Den 23 augusti skrev Ribbentrop under en icke-angreppspakt-
- med Sovjetunionen för att skydda Hitler från krig på två fronter.
En hemlig del i pakten garanterade Stalin en del av krigsbytet-
- när Hitler invaderade Polen.
Hitler var nu allierade med sin ideologiska fiende.
Samtidigt som pakten skrevs under i Moskva, stod Hitler med gäster-
- på terrassen på Berghof och blickade upp mot skyn.
Hela himlen var i uppror.
Den var blodröd, grön, svavelgrå, svart som natten, kompakt gul.
Alla betraktade det med fasa. Det var skrämmande.
Det var samtidigt som pakten med Stalin undertecknades.
Hitler stod också där...
... i en av sina typiska poser.
Alla tittade på. Om man hade varit klen i nerverna hade man blivit rädd.
En ungersk kvinna i Hitlers följe såg upp mot himlen och sa till Führern:
Hon sa: "Min Führer, detta bådar inte gott."
"Det innebär blod, blod och åter blod."
"Förödelse och fruktansvärt lidande. Blod och åter blod."
Hitler var helt chockad. Han skakade nästan och sa:
"Om det måste ske, låt det ske nu!" Han var upprörd, håret stod på ända-
- och han blickade ut i intet.
Sedan sa han adjö, gick upp på övervåningen och kvällen var över.
Den 1 september 1939 invaderade Tyskland Polen.
Den 3:e förklarade Storbritannien och Frankrike krig mot Tyskland.
Daniel Dahlberg FilmTextarna AB, 2008