NAZISTENE
En advarsel fra historien
I Sørbayerns Fjellområder, på Obersalzbergs skråninger -
- bygget Adolf Hitler sitt tilfluktssted - Berghof.
Her kunne han slappe av med å se på film.
Han likte en bestemt film.
EN BENGALISK SOLDAT
Medlem av Hitlers SS-livvakt 1936-1943
Det var definitivt hans favorittfilm.
Han satte seg ned og gned seg i hendene.
"Den begynner, den begynner", sa han.
EN BENGALSK SOLDAT 1935
Hver knapp representerer tropper.
Det er flest knapper ved den nordvestlige grensen.
Vi har 300 millioner mennesker å beskytte, og den største fare er der.
Han snakket ofte om den, og det enorme britiske imperium.
Hvordan et så lite folk kunne bygge opp og kontrollere slikt noe
- og holde orden der.
Styret i India overbeviste Hitler om den ariske rases overlegenhet.
I 1941 sa han:
"La oss lære av engelskmennene, som med 250000 mann- "
"- ut av det 50000 soldater, regjerte over 400 millioner indere."
"Hva India var for England skal de russiske områder bli for oss."
Dekk meg. Jeg klarer det herfra.
Men i 1939 endte Hitler i krig med landet han beundret - England -
- og ble alliert med landet han ville kolonisere - Russland.
Hvorfor gikk han inn i en krig som ut fra hans synsvinkel var feil?
FEIL KRIG
Den 30. januar 1933, samme dag som Hitler ble rikskansler-
- arrangerte nazistene en fakkelparade i Berlin.
Etter års arbeidsløshet, inflasjon og politisk usikkerhet, lovet Hitler-
- at Tyskland skulle gjenfødes og nasjonalstoltheten opprettes på nytt.
Tyskland skulle atter bli en stormakt med en ny utenrikspolitikk -
- som blev styrt av en manns begjær.
Alle sanne tyskere, især stormtroppene -
- var nå tvunget til å adlyde deres Fører.
Den store tid er kun begynt.
Tyskland er våknet.
Vi har vunnet makt i Tyskland.
Nå må vi vinne det tyske folk over på vår side.
Jeg vet det mine kamerater at det må ha vært vanskelig av og til-
- da dere lengtet etter forandringer som aldri kom.
Så vi må si om og om igjen at kampen skal fortsette!
Dere må ikke handle på egen hånd. Dere skal adlyde å gi etter!
Dere må underkaste dere det overveldende behovet for lydighet.
Økonom og bankmann siden 1931
I nazistene så man en velkommen forandring fra Weimarrepublikken.
Under Hitler skulle krigsmakten ha alle de våpen, tanks og fly -
- man behøvde... og mer til.
Gjenopprustningen fikk bukt med den siste arbeidsløshet -
- så hele befolkningen arbeidet, -
- tjente penger og fikk mat på bordet.
Gjenopprustningen overvant også kapitulasjonens skam-
- og ved å ha en normal hær, -
- kan man si at vi atter var en jevnbyrdig nasjon.
Våpenindustrien ble betalt med en række kompliserte lån.
Planen ble uttenkt av rikets finansminister - Hjalmar Schacht.
Schacht var særdeles intelligent -
- og etter min mening den viktigste monetære ekspert -
- i sin generasjon.
I starten tror jeg at Schacht var fri til å gjøre omtrent som han ville.
Hitler var likeglad med hvordan Schacht fikk økonomien på rett kjøl.
Som et typisk eksempel på forholdet til sine underordnede, -
- ba han Schacht om å gjøre det som han ville, og han sa senere:
"Jeg har aldri snakket med Schacht om hva vi har til rådighet."
"Jeg sa bare, 'Det behøver jeg og det må jeg ha'."
Hr. Professor, vi filmer!
Hitler var besatt av "de sterkestes overlevelse"-
- og Goebbels propagandafilm avspeilet den besettelsen.
Hitler mente at mennesker var dyr, og det sterkeste dyr vant alltid.
Var hans underordnede sterke nok, ville de klare seg uten hans hjelp.
Så vakre og sterke dyr, oppslukt i en kamp på liv og død.
Men i skogen hadde de levet i fred.
Kjære Fräulein Volkmann -
- et fredfullt liv finnes ikke i naturen.
Men Hr. Professor, ikke alle dyr eter hverandre.
Kanskje ikke, men alle lever i en konstant kamp -
- i hvilke de svake forgår.
Akkurat som det var med dyr var det med fremtredende menn og land.
Hitler mente at hele verden var oppslukt i en konstant kamp.
Denne teori utviklet han i "Mein Kampf", som han skrev i 1924.
Han skrev også at Tyskland behøvde å utvide seg.
Akkurat som engelskmennene behøvde de kolonier -
- og han visste hvor de var.
"Vi stopper den evige marsjen sør- og vestpå i Europa -"
"- og vender blikket østover."
"Når vi snakker om nytt land i Europa tenker vi på Russland -"
"- og deres grensestater."
"Selve skjebnen synes å ville føre oss den veien."
Selv om Hitler ikke offentlig sa at han ville erobre de østlige land, -
- sa han gjentagne ganger hva landets sentrale problem var.
Tyskland var ikke stort nok.
Vi har ikke deres kolonier.
Vi har ikke alle de muligheter som internasjonale kontakter -
- gir disse land og folk.
Vårt rike som er så fullt med folk -
- og som har så få av livets nødvendigheter, -
- må styres på en forsiktig og ettertenksom måte.
Vi klarer ikke dette uten planlegging.
Hitler var allikevel åpen omkring et utenrikspolitisk mål:
Han ville gjøre noe med det urettferdige i Versailles-traktaten, -
- som hadde kostet Tyskland land etter første verdenskrig -
- og begrenset landet til å ha en hær på 100000 mann.
På den tid var de unge entusiastiske og trodde på Hitler -
- og syntes at det var herlig å overvinne konsekvensene -
- av første verdenskrig, og især Versailles-traktaten.
For å endre Versailles-traktaten vendte tyskerne seg til England.
Engelskmennene ble beundret av den tyske herskerklasse.
De gikk opp i det de så som de engelske gentlemens ideal:
Gods og revejakt.
Jeg håpet alltid at England, og nå snakker jeg som engelskmann...
At England skulle se hva Tyskland planla -
- og gå med på å dele Europa.
Engelskmennene ville ikke dele Europa med tyskerne, men de mente
- at man skulle strebe etter et oppgjør med den tidligere fiende.
Den utbredte mening i Storbritania var at Frankrike -
- og vi var antakelig delaktige...
At Frankrike hadde pålagt Tyskland en for hard avtale i 1918 -
- og at det burde korrigeres.
Det var en følelse av at vi burde ha gjort det bedre.
Kall det skyldfølelse hvis du vil, men jeg vet ikke om det stemmer.
De første frukter av Hitlers forsøk på å nærme seg britene kom i 1935 -
- da en flåteavtale ble underskrevet hvilket lot Tyskland utvide flåten -
- utover Versailles-traktatens grense.
Dagen for underskrivelsen var ifølge Hitler den lykkeligeste i hans liv.
Hitler sendte nazisten som hadde fått avtalen i stand -
- Joachim von Ribbentrop, som tysk ambassadør til London -
- i sommeren 1936.
Oppgaven var hundre prosent -
- å danne en tysk-britisk allianse.
Han hadde med suksess fått orlogsavtalen i stand -
- og det skulle krones med en tysk-engelsk entente.
Og det arbeidet han på i starten.
Ribbentrop fikk ingen suksess.
Britene ville ikke ha en stor allianseavtale med Nazityskland.
Dessuten begikk Ribbentrop en rekke fadeser -
- så som å hilse kong Georg VI med nazihilsen.
Ribbentrop ble ikke betraktet som en gentleman.
Han ville betraktes som en gentleman. Han var jo von Ribbentrop.
Han var ikke bare en upolert nazist, men det fungerte slett ikke.
Ikke engang i de kretser som mente at vi skulle samarbeide med tyskerne.
Jeg synes at hans hverv var en ren katastrofe.
Av og til ropte han og var rasende.
Han kastet penner etter sekretærene.
Privat oppførte han seg veldig enfoldig og veldig oppblåst -
- og britene liker ikke oppblåste mennesker.
Han var veldig frimodig og høyrøstet.
Goebbels sa om Ribbentrop: "Han kjøpte navnet sitt, -"
"- han giftet seg til penger, og bløffet seg til sitt embede."
Grev Ciano, Italias utenriksminister sa at Mussolini hadde sagt:
"Det er nok å se på hodet hans for å se at han har en liten hjerne."
Ribbentrop var avskydd av nesten alle andre ledende nazister -
- men Hitler sto allikevel bak han.
En dag sa Hitler, da Ribbentrop ikke var tilstede:
"Det er så lett med Ribbentrop. Han er alltid radikal."
"Alle andre kommer her med problemer."
"De er redde, vil være forsiktige -"
"- og jeg må løfte dem opp å gi dem styrke."
"Ribbentrop er allerede oppløftet, og jeg behøver ikke gjøre noe -"
"- ut over å bremse, og det er mye bedre."
Ribbentrop visste hvordan Hitler fungerte. Han visste at Hitler -
- alltid så positivt på personer som kom med radikale løsninger.
Det spilte ingen rolle om Hitler var misfornøyd med løsningen.
Han roste allikevel personen som kom med den.
Denne innsikt savnet en meget mer intelligent mann i regimet.
Schacht trodde at Hitler ville lytte når han sa at økonomien -
- holdt på å bli overopphetet og at man risikerte hyperinflasjon.
Schacht var veldig selvsikker -
- og han trodde feilaktigt at han kunne bruke sin innflytelse -
- til å få Hitler under kontroll.
Han var sikker på at kunne innføre harde økonomiske forholdsregler.
I stedet ble Hitler rasende på sin finansminister. Schacht blir sparket.
Økonomien skulle styres nå av en som ikke visste noe om finanser, -
- men som var en innrømmet radikal.
Hermann Göring.
Man kan si at han var en munter fyr.
Han opptråtte gjerne på slapp line. Han elsket ringer og diamanter.
Han hadde morsomme hobbyer. Han elsket malerier -
- og å bo i luksus i Karinhall i nærheten av Berlin.
Der bygget han et slags slott til jakt.
Det var helt fantastisk.
I overetasjen hadde han et elektrisk tog.
Forskjellige tog som suste omkring, og der lekte han som et barn.
Så ut over at han tjente Hitler trofast, -
- så var han et stort barn.
Det var mange som trodde, især de økonomiske eksperter -
- at det økonomiske program ville kollapse sent i 1938.
Alle, også jeg, hadde undervurdert hva som kan oppnås -
- gjennom statens makt, gjennom lønnstopp, gjennom prisstopp
- gjennom valutakontroll, og med hjelp av konsentrasjonsleirene.
Det varte lengre enn man trodde.
Hva skulle Hitler ha sin hær til? Til en start syntes svaret å være -
- utbedring de verste følger av Versailles-traktaten.
I 1936 flyttet Hitler tropper til det demilitariserte Rheinland -
- uten større internasjonale protester.
Ved et hemmelig møte i 1937 sa han til sine generaler -
- at Tyskland skal vokse for å overleve, og at-
- Tysklands problem bare kunne løses med å bruke vold.
Østrike og Tjekkoslovakia ble utpekt som de første mål.
Generalene var ikke entusiastiske.
De kom med sakelige innvendinger mod Hitlers idéer.
På 3 måneder var forsvarsministeren og den øverstkommanderende sparket -
- etter personlige skandaler.
Hitler sørget for å utnevne den mest radikale nazist av alle -
- til øverstkommanderende for krigsmakten - seg selv.
Det var i Sørbayerns fjellområder at Hitler drømte om -
- Tysklands kommende storhet.
Han sa senere at han fikk sine beste idéer der.
Om ettermiddagen gikk han turer.
Om kvelden var på Berghof som ble passet av Herbert Döhring -
- som tilhørte Hitlers livvakt - SS Leibstandarte.
Hitler var veldig striks med renlighet og organisasjon -
- men det passet meg fint, for det var en utfordring å gjøre tingene riktig.
Hitler var veldig lunefull.
Hele hans uttrykk kunne forandres på noen timer.
Han gjorde dypt inntrykk. Blikket hans gikk rett gjennom en.
På Berghof henga Hitler seg til å planlegge de store byene -
- han ville bygge i sitt nye Tyskland.
Herbert Döhring måtte ofte folde store byggeplaner -
- så hans mester kunne drømme.
Av og til virket det som om at det var det eneste Hitler gjorde.
La han mest tid i sine byggeplaner -
- eller i reell regjeringsarbeid?
Det var definitivt hans byggeplaner.
Han funderte alltid over sine byggeplaner, også når han reiste.
Han førte alltid fortegninger som han siden arbeidet på hjemme.
Når Hitler ikke drømte om kommende tyske byer eller tysk ekspansjon, -
- flyktet han inn i fantasien ved å se film.
Alltid to film hver kveld.
Han foretrakk virkelighetsflukt underholdning, og Goebbels -
- sørget for at utvalget var stort.
Av og til lot han Goebbels ringe opp.
"Den her filmen er verdiløs. Kast den ut!", pleide han å si.
På Berghof på våren 1938 så Hitler en sjanse til å ta første skritt -
- til å oppnå en av drømmene sine:
Å innlemme andre tysktalende folk i riket.
Han utnyttet politisk uro i nabolandet Østerrike -
- som allerede var veldig nazistinfluert.
Etter å ha undersøkt at ingen ville blande seg, -
- sendte han tyske tropper over grensen.
Majoriteten av østerikerne bød tyskerne velkommen.
Østerikerne hadde også lidt etter første verdenskrigs avtale.
Nå, sammen med Tyskland, var de atter en maktfaktor.
Det var de beste dagene i mitt liv da vi gikk inn i Østerike.
Jeg kjørte med Hitler i den sjette bilen. Jeg fikk tårer i øynene.
Alle mine drømmer om å gjenforene Østerike og Tyskland...
Husk at Østerike styrte Tyskland i 600 år.
Etter nederlaget i 1918 og Versailles-traktaten -
- var det som en drøm.
Mange i England tenkte nok, "de er jo tross alt tyskere" -
- "og hvis det er det de vil..."
Men det var en ubehagelig maktovertakelse.
Wien, den 15. mars 1938
Tyske menn og kvinner...
Hermed forkynder jeg at det tyske folks gamle østlige land -
- fra og med nå er den yngste bastion i den tyske nasjonen -
- og dermed også i det tyske Rike!
Jeg tror at vi gråt. Tårene løp nedover kinnene våre.
Det samme gjorde de som sto ved siden av.
Da Hitler kom bort til meg, glemte jeg nesten å rekke hånden frem.
Jeg så bare på han, og så hans gode øyne -
- og i hjertet mitt lovet jeg å alltid være han tro.
Jeg holdt løftet mitt. All min fritid utenfor skolen -
- ga jeg til oppgaven, for han hadde kalt oss.
Han sa til oss:
"Dere skal alle hjelpe meg med å oppbygge mitt verdensrike, -"
"- som skal bli et godt rike med lykkelige mennesker, -"
"- som tenker på og lover å være gode mennesker."
Men det skulle ikke bli et godt rike. Heinrich Himmler, leder av SS -
- var en av de første tyske nazister i Østerike.
Akkurat som Hitler oppfattet Himmler som radikal og visjonær.
Denne tidligere kyllingfarmeren gjorde slottet Wewelsburg -
- til hjem for SS - elitegruppen som utsprang av Hitlers egen livvakt.
Dette var de overlegne skapninger, som skulle knuse Tysklands fiender.
Himmler drømte om møtet her, som ridderne om det runde bord -
- bare med hans egen kong Arthur: Adolf Hitler.
Her skulle de planlegge styret av deres verdensrike.
I 1938 sa Himmler:
"Tysklands fremtid er enten et germansk storrike eller ingenting."
"Hvis vi i SS gjør vår plikt, så vil Føreren skape -"
"- dette germanske storrike, som skal bli det største rike -"
"- menneskeheten har skapt."
I Østerike, det første territorium i det nye Stortyskland, -
- viste SS og nazistene hvordan de hadde tenkt seg å styre:
Med intoleranse og grusomhet.
Akkurat som i Tyskland gjorde nazistene jødene til syndebukker.
Man hadde ingen lovlige rettigheter og ingen beskyttelse.
Hvem som helst kunne gjøre hva som helst med en.
Østrikske jøder ble tvunget til oppgaver som ydmyket dem -
- så som å skure gatene rene.
Jeg måtte også skure gatene en gang.
Jeg husker ingenting ut over at jeg så en velkledd ung kvinne i folkemassen
- og hun holdt en blond, vakker pike -
- med krøllet hår opp, så hun kunne se bedre -
- hvordan en 20-årig sparket en gammel jøde -
- så han falt til jorden.
Alle lo, også henne -
- som om at det var herlig underholdning.
Østerikes jøder ble så forfulgte at mange flyktet -
- men først tog SS selvfølgelig nesten alle pengene deres.
Walter Kammerlings foreldre vinket til han på Wiens stasjon.
Det var en marerittssituasjon.
Jeg forlot Østerike som i en dis.
Først flere dager senere slo det meg da jeg ville snakke med mine foreldre
- men det gikk jo ikke, for de var ikke der.
Etter nazistenes maktovertakelse vendte Hitler tilbake til Berlin -
- og en stormende velkomst.
Han var mer populær enn noensinne.
I hans nye rike var det over 80 millioner tyskere.
Ydmykelsen i Versailles var nesten glemt... men kun nesten.
I en lykkerus vendte Hitler blikket mot Tjekkoslovakia.
Hans krav gjaldt sudet-tyskerne i grenseområdene, -
- som han mente også burde stå under hans styre.
Men det var ikke alle generaler som støttet Hitlers ekspansjonsplaner.
Noen som general Beck, fryktet at han førte Tyskland mot verdenskrig.
I hemmelighet lot de britene ta del i deres uro.
Fra det tidspunktet holdt Beck og den gruppen av generaler -
- kontakt med oss i hemmelighet.
Kontakten gikk gjennom meg. Deres tanke var vel:
"Hvis dere og Frankrike går imot Hitler, så gjør vi noe med han -"
- og vår tanke var snarere, "Gjør noe med han, så kan vi hjelpe dere".
Men for hver suksess Hitler fikk, -
- ble generalenes sjanse for å skille seg av med han mindre.
Tyskland truet Tjekkoslovakia og den britiske statsminister -
- forsøkte å forhindre krig.
Chamberlain mødte Hitler to ganger, og gang på gang steg Hitlers krav.
Chamberlain reiste til et siste møte den 29 september, 1938.
Som liten gutt pleide jeg å si til meg selv:
"Hvis det ikke lykkes i starten, så forsøk igjen og igjen."
Det er det jeg gjør.
Når jeg vender tilbake håper jeg å kunne si -
- det som Hotspur sier i "Henrik IV":
"Ut av denne brennende fare, fører vi denne blomsten i sikkerhet."
Chamberlain satt ved Ribbentrop, som nå var utenriksminister, -
- da bilkortesjen kjørte til konferanselokalet i München.
Med hjelp fra Mussolini og Göring nådde man frem til en avtale.
Hitler måtte ta Sudetene hvis det var hans siste territorialkrav.
Chamberlain visste hva den utbredte mening i Storbritannia var -
- og hva den utbredte mening i koloniene var.
Hans følelse var hvilket jeg tror at han hadde rett i, -
- at offentligheten ikke ville forstå hvis man ble Frankrikes allierte -
- i en krig mot Tyskland -
- for å forhindre at tyskere knyttet seg til andre tyskere.
Men Hitler var misfornøyd.
Kort etter avtalens underskrivelse sa han at han var blitt snytt.
Dagen etter München-konferansen hørte jeg fra noen personer, -
- som hadde vært på samme hotel som Hitler eller hans menn, -
- adjutanter og lignende, og Ribbentrop...
De sa at Hitler mente at han ikke hadde fått krigen sin.
At han hadde tatt...
"De har snytt meg for krigen min", sa han.
En soldat tok et filmkamera med da han gikk inn i Sudetene.
Bildene minner om det seirrike inntoget i Østeriket et halvt år tidligere.
De tyske hæroffiserene var også ekstatiske.
Nå kontrollerte de Tjekkernes grenseforsvar - piggtråd, bunkers -
- og minefelter, som tjekkerne skulle ha forsvart landet sitt med.
Resten av Tjekkoslovakia lå nå åpen for den tyske hær -
- og dens kommandør - Adolf Hitler.
Tjekkoslovakias president Hacha ble invitert til Berlin i mars 1939-
- til forhandlinger.
Hitler ydmyket Hacha ved å la han vente.
Han var opptatt av å se en av Goebbels seneste komedier, -
- som het "Et håpløst tilfelle".
Endelig!
Skipet stevner ut, du må straks gå i land!
- Der er hun. Jenny! - Far!
Hitler møtte til sist Hacha kvart over et om morgenen.
Han sa at om noen timer ville tyske tropper invadere landet hans.
Kl. fire om morgenen overlot en forferdet Hacha Tjekkoslovakia -
- i Hitlers varetekt.
Hitler feiret det i morgengryet. Manfred von Schröder var der.
Det var en privat fest, en slags seiersfest med champagne.
Hitler drakk mineralvann, og det var fantastisk å se hvordan han var, -
- når han var blant venner, og ikke skulle oppføre seg som en statsmann.
For det første så satt han sånn her.
Han hadde åpen skjorte. Håret satt sånn.
Han drakk mineralvannet sitt, og så snakket han sånn her hele tiden.
Samtidig dikterte han. En kungjørelse til det tyske folk, -
- en annen til det tjekkoslovakiske folk, og et brev til Mussolini, -
- som skulle sendes med prinsen av Hessen neste morgen - på én gang.
Jeg var kun 24 år dengang. Det er sånn et geni oppfører seg hjemme.
De tyske tropper som skulle gå inn i Tjekkoslovakia den morgenen -
- skulle ta et betydningsfullt skritt.
Denne grensestolpen markerer den gamle grensen mellom Sudetene -
- og resten av Tjekkoslovakia.
Ved å gå over den grensen viste Hitler at hans påstand, -
- om å kun ville forene tysktalende folk var et bløffnummer.
Landet som troppene gikk inn i hadde ingen tysktalende majoritet.
Dette var en invasjon.
Den tjekkiske motstandsbevegelse 1938-1945
Tjekkere i grenseområdene ble angrepet og slått med geværkolber.
Folk var tvunget til å flykte med sine små barn.
Det var sånn det var. De var hjerteløse.
De var virkelig ubarmhjertige -
- og de svor av folket vårt helt uten grunn.
Hvorfor skulle de ha den retten? Det her var Tjekkoslovakia.
Hvorfor skulle de ha rettigheter over andre land?
De har ingen rett.
Ingen hurra-ropende mennesker som i Østerike og Sudetene.
Denne gang ble militærparaden betraktet av en taus folkemengde.
Hitler besøkte Praha og dets slott, kongenes gamle residens -
- mindre enn 24 timer etter at han møtte president Hacha.
Da Hitler så ut over Praha fyltes han av glede.
Men det var ikke alle nazitilhengere som var like så glade som Føreren.
Det forandret alt, Fra det tidspunkt sto det klart -
- at Hitler var en imperialist, som ville erobre alt han det kunne -
- og det hadde ingenting med tyskernes selvbestemmelsesrett å gjøre -
- som i Sudetene.
Men nå var det slutt med det, og det han gjorde etterpå var slemt.
Det kom som et stort sjokk for Chamberlain
Han trodde at Hitler ville rådføre seg med han innen han gjorde noe.
Det åpnet Chamberlains øyne.
Det var på sin måte som Saulus på veien til Damaskus.
Britene visste at Hitlers neste krav ville være forhenv. tysk territorium -
- i Polen. Denne gang lovet Chamberlain å motsette seg det.
Gjøres det et forsøk på å endre situasjonen med vold...
... på en sånn måte at den polske selvstendighet trues...
... ville det uunngåelig medføre en verdenskrig -
- i hvilket dette land skulle engasjeres.
Hitler krevde Danzig tilbake.
Det var en by, som lå i den polske korridor mellom Østprøysen -
- og resten av Tyskland.
Krisen vokste og Hitler trakk seg tilbake til Berghof.
Stemningen på Berghof i juni-august 1939 -
- var veldig spent.
Det ble holdt møte etter møte, både dag og natt.
Telefonsamtaler med både gode og dårlige nyheter.
Situasjonen ble kritisk da England inngikk en hjelpepakt med Polen.
Hitler ble helt fra seg.
Hitlers drøm om en allianse med Storbritania var knust.
I stedet sto han overfor krig med Storbritania og Frankrike.
Han behøvde en radikal løsning.
Ribbentrops reise til Moskva innebar et ubegrivelig skritt i tysk diplomati.
Hvor er prinsippene i "Mein Kampf", og hva har Russland -
- til felles med Tyskland som er verd å ofre freden for?
Siden våren 1939, i forening med en handelssamtale med Sovjetunionen-
- hadde nazistene sendt følere ut om en allianse mellom landene.
Den 23. august underskrev Ribbentrop en ikke-angrepspakt -
- med Sovjetunionen for å beskytte Hitler mot en krig på to fronter.
En hemmelig del av pakten garan- terte Stalin en del av krigsbyttet -
- når Hitler invaderte Polen.
Hitler var nå alliert med sin ideologiske fiende.
Samtidig med paktens underskrivelse i Moskva, hadde Hitler gjester -
- på terrassen på Berghof og så opp mot himmelen.
Hele himmelen var i opprør.
Den var blodrød, grønn, svovelgrå, svart som natten, kompakt gul.
Alle betraktet det med redsel. Det var skremmende.
Det var samtidig med at pakten med Stalin ble underskrevet.
Hitler sto også der...
... i en av sine typiske poseringer.
Alle så på. Hvis man hadde vært nervøst anlagt, var man blitt redd.
En ungarnsk kvinne i Hitlers følget så opp på himmelen og sa til
Hun sa: "Min Fører, dette lover ikke godt."
"Det betyr blod, blod og atter blod."
"Ødeleggelse og fryktelig lidelse. Blod og atter blod."
Hitler var helt sjokkert. Han skalv nesten og sa:
"Hvis det skal skje, la det skje nå!" Han var opprørt, håret var i uorden -
- og han så ut i tomheten.
Så sa han adjø, gikk opp ovenpå og kvelden var slutt.
Den 1. september 1939 invaderte Tyskland Polen.
Den 3. erklærte Storbritania og Frankrike krig mot Tyskland.