NAZISTENE
En advarsel fra historien
Gjemt i en skog i det østlige Polen,
nær grensen til Russland -
- ligger restene av en betongby.
I tre år under andre verdenskrig
var den hjemsted for -
- en av historiens
mest kjente personer.
En mann som sa at han og
hans nasjon ville skape et rike -
- som ville overleve alle andre.
Her i Ulveskansen, hans
hovedkvarter i Rastenburgs skoger -
- i det som tilhørte Østprøysen,
tok Adolf Hitler besluttninger, -
- som formet den andre verdenskrig.
Resultatet var ødeleggelse og
lidelse av en hittil usett slag.
55 millioner mennesker
døde i den andre verdenskrig.
Tyskerne tok 5 millioner
russiske krigsfanger.
Kun 2 millioner overlevde.
Og under krigen godkjente Hitler
et helt unikt handlingsprogram:
Utryddelsen av et helt folk.
Alt dette var mulig
fordi nazistene styrte Tyskland.
Hvordan kunne en kultivert nasjon
midt i Europa la en sånn mann -
- og hans nazistparti ta makten?
Fremtredende nazister
forklarer fremgangen -
- med de overmenneskelige
egenskapene som Adolf Hitler
besatt.
De sande årsakene til nazistenes
vei til makten er ikke så enkle -
- men mye mer urovekkende.
HJULPET TIL MAKTEN
Nazismen, som skulle skape den
andre verdenskrig -
- fødtes gjennom første verdenskrig.
Den 11. november 19 18, til de tyske
frontlinjetroppers overraskelse, -
- sluttet krigen plutselig.
Selvfølgelig ble vi sinte.
Tysk soldat
i første verdenskrig
Frontlinjetroppene
følte seg ikke beseiret -
- og vi undret oss over hvorfor
våpenstilstanden kom så hurtig -
- og hvorfor vi måtte forlate
våre stillinger med en sånn hast.
For vi var jo stadig
på fientlig territorium.
Mange av disse tyske soldatene
følte seg forrådt.
De mente at front-troppene
og de to millioner døde tyskere -
- var forrådt av marxister og jøder,
som skapte uenighet i Tyskland.
Da disse soldatene vendte hjem
til det nydemokratiske Tyskland -
- tok de bitterheten med seg.
Den skulle vokse og blomstre
i nazismen i det sydlige Tyskland...
... i Bayern.
Bayern er et vakkert område som er
kjent for "lederhosen" og ølstuer -
- men i slutten av første
verdenskrig, her i Tysklands hjerte -
- var der forhold
som skulle skape en revolusjon.
Etter krigen fortsatte de alliertes
blokkade, og de hjemvendte troppene
- ble sjokkert over hvor mye
familiene deres stadig led.
Millioner av tyskere sultet,
og tusender døde av tuberkulose -
- og influensa.
Politikken var polarisert.
Krisen tvang både konservative
og sosialister til å bli radikale.
Kaoset i Tyskland på våren 19 19
og urolighetene i München -
- fikk venstrekrefter til å overta
byen og skapte en Räterepublikk.
Dette kulminerte i april 1919
med Münchens rådsrepublikk.
Man forsøkte å skape et styre etter
Sovjetmodellen, kun 18 måneder -
- etter bolsjevikseieren
i Sovjetunionen.
Regjeringstropper ble sendt inn
for å knuse opprøret.
Over 500 mennesker ble drept.
Soldatene fikk hjelp av det høyre-
orienterte Freikorps, eller frikorps.
I München kunne frikorpset skyte
rådsrepublikk-medlemmer uten
videre.
Frikorpsmedlemmer som Fridolin
Von Spaun, sto bak den brutalitet -
- som man underkuet de
kommunistiske revolusjonære med.
Frikorpsmedlem
1919-1923
Jeg syntes at det var riktig.
De ville skabe kaos i Tyskland.
Jeg mente at det måtte bekjempes,
og det var akkurat hva jeg gjorde.
Eugene Levinés far var
rådsrepublikkens kommunistleder.
Han ble henrettet i juni 19 19.
Min mor fortalte at han var
veldig modig da han møtte døden.
Han ropte faktisk:
"Lenge leve verdensrevolusjonen."
Jeg innså at hederlige personer
skulle dø før eller senere.
Enten på barrikadene
eller henrettes mot en vegg.
Eugene Levinés far var jøde...
... og høyrefløyens antisemitiske
fordommer ble næret av -
- at hovedparten av
rådsrepublikkens ledere var jøder.
I Tyskland vant oppfattelsen om
at bolsjevisme og jødedom -
- er stort set det samme frem.
Det var naturlig at en som spredde en
generell antijødisk stemning.
For frikorpsene som feiret i
München etter rådsrepublikkens fall,
- var jødene gode syndebukker
for alt som var feil i landet.
Frikorpsene ble støttet av offiserer
i den regulære hær -
- så som kaptein Ernst Röhm,
en mann med en enkel filosofi.
"Ettersom jeg er umoden og ond -"
"- lokkes jeg mer av krig og
uroligheter enn ro og orden."
I München var Röhm dybt involvert
i høyrefløyens voldsomme politikk -
- og 19 19 gikk han med i
det lille tyske arbeiderparti -
- hvor han møtte en 30-årig veteran
fra første verdenskrig: Adolf Hitler.
Han delte hatet til kommunister
og jøder med Röhm.
Hitler gikk også med i arbeiderpartiet
i 19 19, som medlem 555 -
- men han var egentlig medlem 55,
da partiet begynte å telle -
- fra 500 for at det skulle se ut
som man hadde flere medlemmer.
Som tusener av andre eks-soldater i
München var Hitler arbeidsløs.
Men nå oppdaget han sin evne
til å kanalisere hatet sitt -
- og sitt sinne over hvordan krigen
var sluttet gjennom kraftfulle taler.
Medlem av nazistpartiet
1921-1945
For å være helt ærlig, da jeg sto
ansikt til ansikt med Hitler -
- var jeg ikke særlig henrykt
over han og hans lille bart.
Men han kunne gjøre meg entusiastisk
gjennom kraften i talene sine.
Han overbeviste både meg,
og alle andre.
Hitler snakket gang på gang om det
urettferdige i Versailles-traktaten, -
- som ble underskrevet
i slutten av første verdenskrig.
Tyskland mistet
store landområder -
- og måtte betale
krigsskadeserstatning til
seierherrene.
I starten av 1920 ble
inflasjonen umulig å kontrollere.
En gang betalte jeg fire milliarder
mark for en pølse med brød.
Det var et virkeligt sammenbrudd.
Folk sa, "det kan ikke fortsette
sånn", og så begynte debatten -
- om at man behøvde
en sterk leder.
Man ropte høyere etter en sterk
leder, for demokratiet hjalp ikke.
I 1921 var Hitler blitt leder
for det lille tyske arbeiderparti, -
- som nå het nasjonalsosialistisk
arbeiderparti, eller nazistene.
Det var et av mange høyrepartier
i München, og alle sa det samme.
Versailles-traktaten var forbryterisk
og jødene sto bak det.
Men Hitlers dynamiske kraft
og hans kompromissløse taler -
- begynte å lokke fremtredende
bayrere til det nye nazistparti.
I 1922 gikk en flygeress fra første
verdenskrig med i nazistpartiet.
Han fikk Pour le Mérite for heltemot
og ledet Richthofendivisjonen:
Hermann Göring.
"Jeg gikk med i partiet fordi at det
var revolusjonært, ikke pga.
ideologien."
Nazistpartiet begynte å lokke folk
i de bayerske landområder.
En landbrugs-student, som ville være
kyllingefarmer, kunne i nazismen -
- uttrykke sin besettelse av
relasjonen mellom tysk blod og jord.
"Den som eier sin jord, gir det
tyske folk styrke og karakter."
"Kujoner fødes i byer
og helter på landet."
Det var Heinrich Himmlers ord.
Kyllingfarmer
og senere leder av SS.
I januar 1923
utnyttet nazistene den misbilligelse -
- som den franske okkupasjon
av Ruhr skapte.
Franske tropper kom for å inndrive
krigsskade-erstatningen.
Det var offentlige sjikanerier.
Det hersket utbredt hungersnød,
elendighet og fattigdom.
Det som virkelig påvirket oss
var ydmykelsen.
Beboer fra Ruhr
1923
Franskmennene styrte med
jernhånd.
Hvis de ikke likte at man gikk på
fortauet kom de med deres ridepisker -
- og man ble tvunget
til å gå på veien.
De ville kanskje bare ha hevn.
I München 1923, i den
krigs-stemningen som rådet pga.
Ruhr-okkupasjonen -
- gikk nazistene til verks.
Hitler sto på scenen i
Bürgerbräu Keller den 8. november -
- og avbrøt et høyrepolitisk møte.
Han oppfordret til en nasjonal
revolusjon som kunne styrte -
- venstreregjeringen i Berlin.
Neste dag gikk nazistene og andre
høyre-partier gjennom München -
- for å vinne støtte.
De ble stoppet av politiet ved krigs-
monumentet ved Feldherrenhalle.
Nazistene håpet
at hæren og politiet -
- ville marsjere med dem
mot Berlin.
Vi holdt ut blant marsjdeltagerne.
Vi svingte inn på
Maximilian Strasse -
- og da jeg kom til hjørnet
hørte vi skudd.
Politiet sto ikke bak dem.
Skyteriet brøt ut -
- og Hitler flyktet derfra.
4 betjenter, og 16 nazister ble
drept.
De har allerede spurt hva jeg følte.
Det var de første politiske følelser
jeg hadde hatt.
At ting kunne gå galt -
- var i seg selv hardt
for meg og kameratene mine.
At en sånn ting kunne skje.
Hitler og de andre kuppledere ble
stilt for retten i starten av 1924.
Rettsaken ble en mediestorm
og det krevde billett å komme inn.
Under kuppet hadde nazistene
ikke kun drept fire betjenter.
De hadde også begått et bankrøveri.
En trassig Hitler sa:
"Dere kan dømme oss skyldige -"
"- men gudinnen i historiens evige
domstol vil, med et smil -"
"- rive anklagerens beskyldninger
og rettens dom i stykker -"
"- for hun frikjenner oss."
Hitler ble kjent for denne
dristighet, men det var et spill.
Han visste at dommeren
ville være ettergiven mot han.
Allmenheten visste ikke Hitler hadde
stått for en bayersk domstol før.
To år tidligere, i Löwenbräukeller -
- avbrøt Hitlers
nazistbøller et venstremøte, -
- trakk taleren ned fra scenen
og mishandlet han.
Nesten alle dokumenter vedrørende
retts-saken ble brent av nazistene.
Men et eller to fra denne
tidligere retts-saken overlevde.
De avslører sannheter
som nazistene ville skjule.
Hitler fikk den minst mulige straff:
Tre måneder i fengsel.
Men dommeren skrev også
til appelldomstolen -
- for å få dem til
å avkorte Hitlers straff ytterligere.
Det førte til at Hitler
kun satt en måned i fengsel.
Dommeren i Hitlers første retts-sak
het Georg Neithardt.
Det var den samme dommeren
som ledet kuppretts-saken.
Hitler forsto at retten ville
være ettergivende, hvilket den var.
Hitler forsøkte å starte en revolusjon,
ansporet til mord -
- og hans tilhengere røvet en
bank, hvilket han fikk 9 måneder for.
Men i 1924 syntes nazistpartiet
å ha mistet sin betydning.
I midten av 1920 hadde
den tyske økonomien kommet seg.
Man løste erstatningsproblemet
ved å låne penger av USA -
- for å kunne betale erstatning
til Frankrike og Storbritannia.
Den glade tid ble finansiert
gjennom kortfristede kreditter.
En del tyskere tok avstand fra det
de kalte "Weimardekadensen".
De gikk med i ikke-politiske grupper
som f. eks. Wandervogel -
- som ville vende tilbake
til et eldre og enklere levesett.
Wandervogel-bevegelsen
Midten av 1920.
Det var en følelse av tilhørighet
som bygget på Wandervogels idéer.
Man kan si at vi protesterte
mot borgerverdenen.
For oss var det herlige tider.
Et lite politisk parti ville dra nytte
av lengslen etter gamle verdier.
Veien fra disse ungdomsbevegelser
til nazistbevegelsen var ikke lang.
Vi hadde små telt,
vi laget leirbål -
- og om kvelden satt vi rundt leirbålet
og sang.
Det fortsatte så i Hitlerjugend.
Vi hadde solhvervsfest og den slags.
Og det var en gruppe av mennesker
som sa, "Tyskland først".
Sloganet var "Tyskland våkne opp!".
I midten av 1920
var nazistpartiet lite, men radikalt.
Ifølge partiprogrammet
skulle tyske jøder -
- frataes sitt statsborgerskap,
og til og med utvises av landet.
Men å fordømme
en uskyldig gruppe mennesker -
- og kreve at de skulle
drives vekk fra alt offentlig liv -
- er ut fra en moralsk synsvinkel
virkelig motbydelig.
Ja, hvis det var sånn at de
var uskyldige så er det helt riktig.
Sånn skulle man ikke gjøre.
Men jeg må vende tilbake til
at vi så det som verdensjødedom.
Den ville skaffe seg makt
og overta verden.
På grunn av den propaganda -
- kan man forstå hvorfor man ville
drive dem vekk fra det offentlige liv.
Fantasien om en jødisk
verdenskonspirasjon ble preiket -
- og trodd på av nazistene.
Ved siden antisemittismen var troen
på at vold var en nødvendig del -
- av den politiske prosess.
Partiet hadde en paramilitær del,
de brunkledde stormtroppene -
- som skulle beskytte nazistmøderne,
skremme de andre partier -
- og skaffe partiet mer støtte.
Stormtroppemedlem
1928-1945
Jeg gikk gladelig med.
Det var ikke noe alternativ.
Det var spennende -
- for ens familie ville ikke ha at man
marsjerte rundt i en brun skjorte.
Vi marsjerte
både på søndager og på lørdager.
Vi marsjerte bakom hakekorsflagg,
gjennom byene.
Når det ikke var arbeidstid, så var
det ingenting utover stormtroppene.
I spissen for det lille partiet gikk
mannen som nå kaltes Führeren:
Adolf Hitler.
Som nazistpartiet nå utviklet seg
om Hitler, skulle det også være -
- da nazistene styrte i Europa,
og det var en merkelig struktur.
Disse bilder av partioffiserer
fra 1920 ser ganske organiserte
ut -
- men partiets administrasjon
var kaotisk.
Hitler avskydde komiteer
og å megle mellom rivaler.
Føreren var uorganisert
og ofte forsinket.
En fremtredende nazist,
Gottfried Feder, klaget til Hitler:
"Jeg mener at Deres tidshåndtering
skader hele bevegelsen."
Men partiet fungerte.
Hitler trodde sterkt på den
naturlige utvelgelse - jungelens lov.
"Mennesker driver hverandre vekk -"
"- og man innser at til sist
seirer alltid den sterkeste."
"Den sterkeste gjør sin vilje
gjeldende. Det er naturens lov."
Hitlers besettelse av "de sterkestes
overlevelse" innebar at da et -
- partimedlem i 1925 ba om å
bli leder av en lokalavdeling -
- fikk han dette svaret
av en av Hitlers nærmeste menn:
"Hitler mener ikke at det er partiets
ledelse som skal utnevne ledere."
"Du skriver at nesten alle lokale
medlemmer har tillit til deg -"
"- så hvorfor overtar du så ikke
det lokale lederskapet?"
Men nå, sju år etter at Hitler ble
leder, gikk det dårlig for partiet.
Tross partimedlemmenes
entusiasme fikk nazistene ikke makt.
I valget i 1928 fikk nazistene
kun 2,6% av stemmene.
Mer enn 97% av de tyske velgere
forkastet dem og deres ledere.
Han begynte å tale, og jeg fattet
straks motvilje imot han.
Jeg visste ikke
hva han senere skulle bli til.
Jeg syntes at han var ganske komisk
med den lille dumme barten sin.
Han hadde en raspende
stemme og et merkelig utseende.
Han ropte så mye.
Han ropte i det lille lokalet...
... og det han sa
var faktisk fryktelig naivt.
Jeg trodde ikke
at han var helt normal.
Jeg syntes at han var sørgelig.
Ifølge denne hemmelige regjerings-
rapporten fra tiden før valget i 1928
- har nazistpartiet "ingen merkbar
innvirkning på de store massene".
Nazistene var et lite
ytterparti - nesten en spøk.
Kun fire år og åtte måneder senere
var Hitler Tysklands rikskansler.
Nazistene fikk nemlig hjelp
av omstendighetene.
Tyskland led. En plutselig nedgang i
landbruksprisene -
- førte til fattigdom på landet, og
siden innledte Wall Street krakket -
- en global lavkonjunktur.
Amerikanerne krevde lånene
tilbake.
Tysk arbeidsløshet
steg til 5,5 millioner i 1931.
På den tiden
sto våre arbeidsløse hver fredag -
- i lange køer
utenfor arbeidsløshetskontorene -
- og der fikk de fem mark.
Det var en helt ny situasjon.
Det var mange som ikke engang
hadde råd til å kjøpe mat.
Tysk kommunistungdom
1926-1934
Det var en elendig tilværelse.
Folk gikk omkring med en skje i
lommen til frokosten -
- så de kunne få et måltid
i bytte for et rasjoneringsmerke.
Det var frygtelig.
Arbeidsløse hadde det vanskelig i
det hardt økonomisk ramte Tyskland.
Og når det virket som om det ikke
kunne blive verre, ble det så det.
De fem største bankene
kollapset i 1931.
Godt 20000 tyske firmaer
gikk ned. Nå led middelklassen.
Nå steg nazistenes stemmetall.
Deres linje var den samme:
Jøder skulle nektes
statsborgerskap, -
- marxismen knuses
og Tyskland gjenfødes.
Deres budskap var ikke endret,
men flere var villige til å lytte.
Folk som ikke engang hadde sett
eller hørt Hitler stemte nå på
nazistene.
I Neidenburg i Østprøysen fikk
nazistene 1928 2, 3% av stemmene.
I 1930 var det tallet 25, 8%,
tross at Hitler ikke besøkte byen -
- og det ikke var et
organisert nazistparti i byen.
Det var ikke kun nazistene det gikk
godt for, men også kommunistene.
Det var ved å skje noe ulykkelig
med det nye demokratiet -
- som ble revet istykker da velgerne
ble trukket til ekstremene.
Alois Pfaller gikk med i kommunist-
partiet i slutten av 1920 -
- og tok seg nå av
nazistene på gatene.
Hva skulle man gjøre?
Man gikk til arbeidsløshetskontoret
hver dag, og der møttes man.
Så begyndte diskussjonene
og uenighetene.
Stormtropper, sosialdemokrater,
kommunister, og alle andre kom til.
Det oppsto slagsmål, men vi hadde
ingen våpen. Kun nevene våre.
Vi måtte forsvare oss med nevene
og banke fienden med nevene -
- og det skjedde ganske ofte.
Det skjedde ofte at vi smadret
stoler og slåss med stolbenene.
Begge sider gjorde det like ofte.
Venstre, venstre venstre
Vi lar trommen lyde
Vår fiende skal få et stort spark
Vi planter dynamitt
under borgernes bakdel
Vi truer fasistene
der ute ved horisonten
Proletariatet, grip til våpen!
Rød front, rød front!
Gjennom Stor Berlin marsjerer vi
Vi kjemper for A dolf Hitler
Den røde front skal slåes ned
Stormtroppene marsjerer
- Achtung! - nedover gaten.
Venstre, venstre, venstre venstre
Vi kjemper mot politiet
og vi slår hardt mot herskerklassen
Vi bygger opp et bedre sted:
Det tyske Sovjetunionen
Hitler påsto å være den leder som
kunne løse den økonomiske krise -
- og at hans parti ville knuse
Tysklands innenlandske fiender -
- og gjenoppbygge landet.
Hitlers kampanje var ny og original.
I sin presidentvalgkampanje i 1932
fløy han til 20 byer på 7 dager.
Selv om Hitler tapte valget
til Hindenburg var han blitt -
- en troverdig
alternativ leder av Tyskland.
Så så jeg Hitler for første gang,
og det var massevis med folk der.
Medlem av nazistpartiet
1931-1945
Det skyltes den desperasjon
som massearbeidsløsheten skapte.
Det var virkelig redselsfullt.
I den situasjonen syntes Hitler å være
den som skulle frelse oss.
Han sa: "Jeg vil lede dere ut av
nøden, hvis dere alle slutter til".
Og alle forsto.
Nazistpartiet hadde ikke et detaljert
program, men man tilbød orden, -
- disiplin
og A dolf Hitlers personlighet.
Fridolin Von Spaun møtte han
i starten av 1930.
Nazistsympatisør
1933-1945
Plutselig merket jeg
at Hitler virkelig observerte meg.
Det var et av mitt livs
mest besynderlige øyeblikk.
Jeg følte at han søkte på en eller
annen måte.
Blikket, som først hvilte på meg -
- gikk plutselig rett gjennom meg...
... og inn i det ukjente i det fjerne.
Det var så eiendommelig.
Og den lange tiden han så på meg -
- overbeviste meg fullstendig om -
- at han var en mann
med hederlige intensjoner.
Jeg er virkelig glad -
- for at jeg så...
... Hitlers peneste side.
Det var sikkert mørke sider, men
jeg opplevde hans praktfulle side -
- og det kan ingen ta fra meg.
I 1932 stemte majoriteten
på kommunistene og nazistene -
- som begge var partier som åpent
sa de ville avskaffe demokratiet.
Demokratiet kom til Tyskland i
slutten av første verdenskrig.
Nå ville majoriteten av tyskerne
skille seg av med den.
I Hitlers valgtale skjulte han ikke
at en stemme på nazistene -
- var en stemme på diktatur.
Våre motstandere
anklager oss nasjonalsosialister -
- og meg i særdeleshet, for å være
intolerante og kverulantiske.
De sier at vi ikke vil samarbeide
med andre partier.
De sier at nasjonalsosialistene
ikke er riktige tyskere -
- fordi at vi nekter å samarbeide
med andre partier.
Er det typisk tysk
å ha 30 partier?
Jeg må innrømme at de har rett.
Vi er intolerante!
Jeg har et mål - å feie
disse 30 partier ut av Tyskland!
De tror at vi er nøyaktig som dem.
Vi har et mål som vi skal følge
uten å nøle helt inn i døden!
Etter valget i juli 1932 var nazistene
Tysklands største parti -
- med 37% av stemmene.
Nå sto kun én mann mellom Hitler
og kanslerposten - Hindenburg.
Den mannen som Hitler
hadde tabt til i presidentvalget.
Den 13. august
møtte Hindenburg Hitler.
Hitler krevde å bli rikskansler.
Hindenburg nektet.
Hans stats-sekretær skrev hvorfor:
"Han kunne ikke få seg selv til
å gi makten til et parti, -"
"- som ikke representerte
majoriteten av velgerne -"
"- og som dessuten var intolerant,
udisiplinerte, og voldelig."
Men så begynte forskjellige grupper
å presse Hindenburg.
Noen forretningsmenn, deriblant
den tidligere sjef for riksbanken -
- skrev til Hindenburg at Hitler skulle
være kansler for Tysklands skyld.
Man må tenke på Tysklands
situasjon mellom 1930-1933.
Økonom og bankier
siden 1931
Hvis man var arbeidsløs så gikk man
enten med i kommunistpartiet -
- eller i stormtroppene.
Forretningsverdenen trodde at det var
bedre med stormtroppene -
- for der var disiplin og orden.
Man må poengtere at i starten -
- kunne man ikke se om nazismen var
god med noen dårlige side-effekter -
- eller om den var ond
med noen gode side-effekter.
En rapport fra hæren
øket presset.
Hvis det oppsto uroligheter
kunne hæren ikke kontrollere -
- både nazistene
og kommunistene.
"Etter nøye overveielse står det
klart at ordensmakten i riket -"
"- og de tyske stater ikke er sterke
nok til å beskytte landet -"
"- mot nazister og kommunister
samtidig med grensebevoktning."
Det var ikke kun Hindenburg som
var presset, men også nazistene.
Massene som ventet utenfor
nazistenes hovedkvarter i München-
- kjente ikke til
partiets virkelige problem.
Partiet holdt på å gå falitt
på grunn av valgomkostninger.
En av partiets nøkkelfigurer,
Gregor Strasser, var nettopp avgått-
- og nazistenes stemmetall var
dalet til 33% i novembervalget.
Det virket som om at partiet
hadde nådd sin kuliminasjon.
Men de høyreorienterte følte at de
måtte forhandle med Hitler.
De ville også knuse demokratiet, og
kommunistene, men uten Hitler -
- hadde de ikke adgang til massene.
En forhenv. rikskansler, aristokraten
Von Papen, foreslo et kompromiss.
Hitler kunne bli rikskansler hvis
Von Papen ble visekansler -
- og at det kun var ytterligere
to nazister i kabinettet.
Tanken var at Hitler skulle temmes.
Hindenburg tilbydde Adolf Hitler
kanslerposten den 30. januar 1933.
Von Papen sa: "Vi har ansatt
han", og det nye kabinettet -
- poserte foran kameraene.
Nazistene påsto at Hitler ble
kansler fordi at det var hans
skjebne-
- men Hitler ble hjulpet til makten
av økonomiske omstendigheter -
- og gjennom støtte
og miskalkulasjoner fra andre.
Alt gikk så hurtig da det skjedde.
Kommunistpartiets linje,
og jeg tilhørte stadig det, -
- var at det kun var godt hvis
Hitler kom til makten, for han ville -
- snart vise seg å være inkompetent,
og så ville det være vår tur.
Av en eller annen underlig grunn
innså de ikke at han ville forandre
loven -
- og det gjorde han meget dyktig.
Sosialdemokrat i parlamentet
1932-1933
Vi innså ikke helt og holdent
hva det innebar.
Vi trodde at vi kunne
kontrollere han gjennom parlamentet.
Det var fullstendig galskap.
Den 30. januar 1933, samme dag
som Hitler ble rikskansler -
- holdt nazistene en fakkelparade
for å feire det i Berlin.
Revolusjonen var startet.
Det var en følelse av seirsglede -
- for vi hadde oppnådd
det vi hadde krevet i 5-7 år.
Vi sa hele tiden at vi ville komme
til makten, hvilket nå var skjedd.
Det var en følelse av stolthet.
Nazistpartiet
var kommet til makten.
Jeg tenker på alle
forretningsmennene og alle de andre.
De var stolte.
Og hvis de ikke var det så forventet
de seg i det minste noe av Hitler.
Noen i stormtroppene
hadde jødiske venninner -
- så det var mange tyske jøder som
ikke trodde at det var så farlig.
"De har jo tyske venninner.
De kan ikke hate oss alle."
Det er hjerteskjærende.
Men det var ikke alle som var med.
Faren er der alltid,
at når det oppstår en krise -
- så kan det dukke folk opp som påstår
å være visdommens kilde -
- og påstår at de kan frelse alle.