Till ännu ett fint handelsår.
Medicinerna ni har gett oss under åren har verkligen hjälpt vårt folk.
Och er varning för VåInaderna.
- Du har rädda många liv. - Tycker om att komma hit och köpslå.
- Det kan jag bevisa... - Det behöver du inte göra.
- Vi måste röra på oss. - Redan?
Vi hade hoppats att ni skulle stanna...
Antar att vi kan stanna en stund.
Jag vill inte... glöm det.
Jag vill inte tränga mig på. Ni har varit så generösa.
- Vad är problemet? - Vår syster. Hon behöver er hjälp.
Visste inte att ni hade en syster. Hon är nog lika vacker som ni.
Vackrare.
- Och hon behöver vägledning. - Det kan jag.
Du är så generös. Ursäkta oss lite.
Jag hämtar henne.
- Pax för tredje systern. - Det kan du inte göra.
Vi vet båda att Flora och Mardola är intresserad av dig,-
- den andra syster kanske tycker om... - Töntar?
Jag skulle säga "intellektuell".
Låt inte ditt kärleksliv förstöra handeln.
Ska försöka att inte krossa hennes hjärta. Men jag lovar inget.
Det här är männen som jag berättade om.
Det här är vår syster... Harmony.
Super.
Översättning: Barbie_on_Weed Omsynkad Av: Miklo50
Stargate Atlantis Säsong 4, avsnitt 14 "Harmony"
Vår mor har precis dött.
En hemlig och helig ceremoni avgjorde vem av oss tre som ska efterträda.
Det blev Harmony.
Verkligen? Grattis.
Innan hon är krönt, måste hon genomgå en ritual.
- Och det ska göras ensam. - Det står inte skrivet.
- Och Harmony är ung. Det oroar mig. - Jag klarar det.
Du är modig... Men vägen är svår.
Det skulle vara lugnande om någon såg efter dig.
Vilken typ av ritual?
I djungeln ligger Laros ruiner. Varje drottning måste göra en pilgrimsfärd dit-
- innan slutet av första lunar-perioden av eget val.
Väl där, måste hon meditera för resan som väntar,-
- och be för att få kunskap och kraft att styra sitt folk.
- Hur djup in i djungeln? - Inte mer än en dags färd.
Vi är hedrade, men kan inte några av era egna vakter följa henne?
Vårt folk förväntar sig att drottningen klarar resan själv.
Ni vill inte att hon går själv, och ingen ska veta att hon får hjälp.
Precis.
- Vi skulle ha hjälpt till, men... - John... -
- vårt folk har det bra som allierade. - Ja...
Som har gynnat båda parterna.
Vore tråkigt att riskera det för en enkel promenad i skogen.
När ger vi oss av?
Jag måste erkänna... Jag har sett fram emot det här.
Inte ofta jag får lämna slottet, men jag har träning i överlevnad i skogen.
Har du?
Jag har klarat 3 träningar med Nolar L. Han är den största jägaren hos mitt folk.
- Tre hela träningar? - Med Nolar Lumsbred?
Behövde inte mer. Jag lär mig snabbt.
Det gör du säkert.
Säg mig, vem av er har högst rank?
- Vem som har högst rank? - Ja.
Jag är civil, så vi är jämställd.
- Jag bestämmer. - Trodde nästan det.
Du har förutsättning för ett bra ledarskap, John.
- Ska du äta din powerbar? - Ja, Rodney.
- Du skulle inte ha ätit din så tidigt. - Jag är hungrig.
Vi brukar få mat av Flora när vi kommer på besök. Du har knappt ätit av din.
Får jag den senare om du inte vill ha den?
- Du låter honom ifrågasätta dig? - Jag är van vid det.
- Är det inte lättare att slå honom? - Hos oss slår man inte folk.
- Varför inte? - Funkar tyvärr inte i det långa loppet.
Verkligen?
Du är en ödmjuk ledare, John. Jag beundrar det.
Tack.
- Ska det inte vara en bro här. - Du kanske läser kartan fel.
Går inte att misstolka. Hur gammal är kartan?
Den har gått från många generationer för att vara säker.
Bron finns tydligen inte.
Ni väntar här.
Ska hitta en säker väg över floden. Jag är snart tillbaka.
Var hittade du den?
- I Johns väska. - Den är inte din.
- Du kan bara inte ta den. - När jag är hungrig, äter jag.
- Och när Sheppard får reda på det? - Det får han inte, eller hur?
- Jo, för jag berättar det. - Bäst att du inte gör det.
- Vad händer då? - Jag är drottningen.
Inte ännu.
- Du vill inte hamna på kant med mig. - Vad ska du göra? Få mig slagen?
Ge mig den.
Nu får du problem.
- Vänta tills Sheppard är tillbaka... - Jag hittade ett ställe...
- Är den min? - Hon tog den.
- Det gjorde jag inte. - Säg sanningen!
- Skulle aldrig göra något sådant! - Direkt när du gick, tog hon den.
Du är en lögnare!
Vem tror du på?
Om hon tog den, varför har du då omslaget?
Försökte ta den tillbaka, då åt hon upp den, och gav mig omslaget.
- Verkligen? - Det är bäst att du säger sanningen.
Det är okej, gumman. Ibland... får han mig med att gråta.
Vi måste röra på oss. Jag har hittat en väg.
- Kan jag läsa från kartan? - När vi är tillbaka på vägen.
- Nu går vi... - Höger.
Rätt.
- Vad var det? - Odjuret.
- Vad? - Odjuret. Den som vaktar Laros ruiner.
- Berättade inte Flora det? - Hon glömde nog det.
Och "odjur" är bara ett talesätt?
Nej, det är ett odjur... Men ingen vet hur det ser ut.
- De som ser det försvinner. - Men din kniv skyddar oss.
Jag är drottningen. Den skadar inte mig.
Vi får kanske inte chansen att säga det till odjuret.
Den kommer att veta.
Vi säger att vi har varit där? De behöver inte veta att vi Ijuger.
- Men det skulle jag. - Du blir drottning, så vem bryr sig?
Jag bryr mig. Det gör även mitt folk.
Kanske är bäst att du slutar prata. Din röst skadar mina öron.
Och odjuret kan skada mig. Det här gick vi inte med på.
Sheppard, hjälp till här.
Sheppard?
John?
Enligt legenden, anfaller odjuret Ijudlöst.
- Odjuret visste ju att du var drottning. - Den anföll inte mig.
John, är du där?
Det är konstigt... odjuret ska bara anfalla fiender till tronen.
- Och då hade den dödat dig. - Jag är ingen fiende till tronen.
- Jag är här för att skydda dig. - Stå still!
Ännu är jag inte imponerad.
Släpp vapnet.
Vi har henne.
- Vi är i inrutning elva. - Vi är påväg.
- Ge oss henne. - Du är Genii.
- Gå åt sidan, och ge oss henne. - Det här är ett stort misstag.
Jag är dr Rodney McKay. Jag är nära vän med Ladon Radim.
Din ledare?
Jag är er allierad! Vet ni inte vem jag är?
Jag är vetenskapsmannen. Vän med John Sheppard? Jag gav er bomben?
- Ingenting? Vad lär ni er i skolan? - Ge oss henne. Nu.
- Låt oss prata om det här. - Jag börja bli otålig.
Vi har inga problem med dig. När vi har fått henne, kan du gå.
- Verkligen? - Ja.
Du kan inte. Du tog en ed att skydda mig.
- Det kommer jag inte ihåg. - Jag räknar till tre.
Ett...
Var har du varit?
- Mina spindelsinnen kände det på sig. - Och du kunde inte ha sagt det?
- Inte utan att varna dem. - Varför tog det sån tid?
Försökte hitta en position för att skjuta alla tre samtidigt.
- Är du okej? - Det är jag verkligen inte.
- Han tänkte överlämna mig. - Nej.
Jag såg det i dina ögon. Du övervägde det.
Försökte få dem att prata, för att ge oss mer tid. Du vet "strategi"?
- Men du är för ung för att förstå. - Jag förstår strategi.
Jag gör en nu. Så fort vi är tillbaka, så ska jag säga till mina vakter att...
Det finns tid att komma på straff på resans väg.
- Men, John... - Vad tycker du om tumskruvar?
Ja, de är roliga.
Vi måste hitta skydd. Förstärkningen är snart här.
Det här blir bra.
- De var Genii. - Jag förstod det.
Vad gör Genii här? Och varför vill de döda henne?
- Bortsett från logiska orsaker. - Harmony?
Jag vet inte. Jag gillar inte Genii.
- Men du vet vilka de är. Köpslår ni? - Inte längre.
- Men ni var. - Ja. Men de lurade min mor många gånger.
Hon förvisade dem från vårt land.
Ska du köpslå med dem när du är drottning?
Nej. Verkligen inte.
Någon i kungahuset kanske vill ha bort dig för att fortsätta handeln.
Om jag dör så tar min syster över.
Men tror Genii att hon är mer villig att köpslå, så tar de fel.
Skulle verkligen Ladon ge order att döda en liten flicka... även den här?
Han sa kanske till någon att ta hand om problemet, och detta var det som hände.
- Det är kreativt. - Att veta varför de är här hjälper inte.
Jag ska se hur många de är. Du stanna här med henne, okej?
- Stanna här, och var tyst. - Självklart, John.
Tack för att du ta hand om det här.
Vet inte vad jag hade gjort om du inte hade varit här.
Säg mig, doktor.
Stället där du sover, är det säkert?
Jag vet vad du gör, men det funkar inte. Jag är inte rädd för dig.
Bryr mig inte att du ska bli drottning.
Så lägg av, och fortsätt att ignorera mig?
De kan inte vakta dig hela tiden?
Tredje styrkan intar åsen.
Styrka fyra, förflytta er till inrutning nio.
Uppfattat.
Underbart.
- Sluta. Vad gör du? - Bränner in ditt ansikte i mitt minne.
- Då får prisjägarna en bra beskrivning. - Jag har fått nog av dig, och det här.
Skulle inte ni prata så lite som möjligt?
- Hur många Genii är det? - Tydligen alla.
- Så det är många? - Ja, Rodney.
- Det här gör vallfärden svårare. - Tänkte samma sak.
Vi har mycket gemensamt, John.
Ja.
Vi väntar tills kvällen, och går sedan tillbaka till bosättningen.
- Tillbaka? - Utflykten är över.
- Då är färden ett misslyckade. - Som drottning måste du välja.
Men lunar-perioden är snart över.
Om jag inte kommer till ruinerna innan morgon kväll, förlorar jag tronen.
- De gör nog ett undantag. - Nej, det kan de inte.
- Det är för farligt att fortsätta. - För dig kanske.
Är det farligt för mig så är det också det för dig.
Vi väntar tills kvällen, så återvänder vi tillbaka till byn. Slutpratat!
Stor chans för det.
- Det är inte ditt val. Jag är drottning. - Inte ännu. Och till dess bestämmer jag.
- Att inte lyda drottningen är förräderi. - De skulle inte gilla om drottningen dog.
Vi går tillbaka.
- Du borde inte vara här. - Jag var försiktig. Ingen såg mig.
Vi använder den här för att hålla kontakten.
- Är det inte över än? - Nej. Hennes vakter ställer till det.
- De dödade tre av mina män. - Det var en oförutsedd händelse.
- Ber om ursäkt för det. - Dina ursäkter hjälper inte mig.
Vi får ge dig mer betalt.
Tre gånger jobbet, tre gånger så mycket betalt.
Du vill att vi dödad dem alla?
Överlever de så berättar de att Genii var inblandade, det vill vi ju inte?
- Jag har funderat. - Har du?
Jag har en bedövare i väskan. Vi söver henne och bär henne tillbaka.
Vi kan inte söva en trettonårig flicka.
Skogen är farlig och full av Genii. Vem vet när hon får nästa utbrott.
Hon klarar sig. Jag pratade med henne.
Det gjorde du säkert, men hon är tretton, hon är oresonlig och en del andra saker.
Det du inte gillar hos andra, gillar du inte hos dig själv heller.
- Vad? - Jag säger bara det.
Vi är inte likadana. Hon är uppstudsig, och tror hon vet allt.
Det är mörkt nog, nu väcker vi henne och rör på oss.
Nej.
Den lilla...
Jag sa ju att vi skulle ha sövt henne!
- Jag ska döda henne. - Du måste lära dig att ha hand med barn.
Vi har letat i över en timme. Vi har stött på Genii två gånger nu.
- Och nu ska en bortskämd unge meditera. - Jag är hungrig,-
- och är jag hungrig blir jag irriterad. - Och då får du stryk.
- Önskar att Ronon var här. - Du sa det högt, jag är här.
Inget personligt. Han är bättre på att spåra än oss två.
Det är sant.
- Jag börjar hallucinera. - Vad ser du?
Känner lukten av god mat.
- Stek, hamburgare och varmkorv. - Kyckling.
- Ju mer, desto bättre. - Nej, Jag känner lukten av kyckling.
Följ mig.
Hittade det. Kommer därifrån.
Du behöver inte Ronon när jag är här. Vad tror du?
- Ett Geniiläger? - Ge mig bedövaren.
Håll dig bakom mig.
- John! Hur hittade du mig? - Man ser elden långt härifrån.
Det är okej. Maten är klar ändå.
- Du sprang ifrån oss. - Ni gav mig inget val.
Vi har letat i över en timme. Vi blev nästan tillfångatagna.
Ja, just nu är det väldigt farligt.
Det var därför jag sökte skydd i grottan och slog läger.
- Gjorde du det här? - Ja, och fångade en Lodenfågel.
- De är rätt goda. - Hur?
- Gjorde du allt det med den? - Jag gjorde tre övningar med Nolar L.
- På tre övningar? - Jag lär mig snabbt, lyssnar du inte?
Du är arg på mig.
Vårt första gräl.
Visste att det skulle hända någon gång. Vi kommer att skratta åt det en dag.
- Det gör vi säkert, men vi måste gå. - Efter att vi har ätit fågeln.
Eller inte.
Det lät väldigt nära. Är inte det här odjurets grotta?
Du är så ignorant. Odjuret lever inte i grottor.
- Vi borde stanna tills det är säkert. - Okej. Högst en halvtimme.
Bra. Jag är hungrig.
Du får fågelns hjärta.
Mitt folk tror att det ger lycka om man äter den.
Tack, men nej tack.
- Är du säker? - Ja.
- Är du fortfarande arg på mig? - Nej, jag har kommit över det.
Vad bra.
- Tycker inte om när du är arg på mig. - Ge mig då ingen orsak att bli arg.
Så du är tretton år?
- Jag är snart fjorton. - Nervös för att bli drottning?
- Nej. Varför skulle jag vara det? - Det är mycket ansvar.
Det vet jag.
Du måste se till ditt folk i första hand.
- Ibland, ja. - Hela tiden.
Jag kommer att hålla en bra balans.
En rättighet gör dig inte till drottning,-
- du är drottning för att de vill det. Om du är dum så kan folket ändra sig.
- Du vet mycket om ledarskap, John. - Det har jag lärt mig den svåra vägen.
- Och jag vet mycket om mitt folk. - Hoppas det.
Vi skulle passa ihop.
Som drottning... behöver jag en kung en dag...
Du behöver inte svara nu. Det måste vara överväldigande.
- Du ska inte ta ett förhastat beslut. Jag vet nog var svaret blir.
Du är en bra tjej. Är bara det att...
- Vad var det? - Genii sprang visst på odjuret.
- Stanna här med McKay. - Varför ska jag alltid vara barnvakt?
- Vill du kolla efter odjuret? - Nej.
Trodde väl det. Stanna här.
Det är Mardola. Jag vill ha en uppdatering. Varför tar det sån tid?
Jag har mannar på vägen till ruinerna. De har tagit ett annat håll.
De är ju inga idioter. Du borde kolla på alla ställen utom vägen till ruinerna.
Det gör jag, men det är natt, och skogen är stor och tät.
- Mina män är utspridda överallt. - Om de kommer tillbaka till byn?
Då kan jag inte rädda relationen mellan oss.
Vi har förlorat kontakten med några av mina män. Vi beger oss dit.
Vi har kanske tur.
- Du är en doktor? - Ja. Men inte en riktig doktor...
- Så du är en lögnare? - Nej, jag är...
Vad vill du?
Hur känns kärlek? För jag tror jag är kär i John.
- Det är inte första, eller sista gången. - Vad betyder det?
Att speciellt utomjordiska kvinnor faller för John Sheppard.
- Inte som jag. - Han är väl för gammal för dig?
Jag har inte övervägt det.
- Det har han, så har inga förhoppningar. - Du tänker väl inte påverka honom?
Det behöver jag inte. Tro mig.
- Du tycker inte om mig? - Det är inte sant. Jag...
- Jag tycker inte illa om dig. - Vad betyder det?
Att du har en jobbig attityd, men jag låter det vara för att du är ett barn.
Om jag hade varit vuxen, så hade min attityd varit jobbigare?
Ja. En vuxen hade...
- Jag har inte problem med attityden. - Och jag tycker inte illa om dig.
Det var snällt sagt.
Lovar du att inte komma mellan mig och John?
Jag lovar.
Måste säga att du är mer mogen är kvinnorna som John brukar falla för.
Tack, doktorn.
- McKay? - Vad ser du?
Två döda Genii. Är inte vackert.
- Med flera märken på. - Du menar tandavtryck?
- Tror inte det. - Vad? Klor? En spetsig näbb?
Vet inte. Har inte sett något sådant innan.
Här borta.
- Vilket djur kan ha gjort det här? - Har ingen betydelse.
Vi lämnar inte skogen förrän alla tre är döda.
- Varför tog det sån tid? - Var tvungen att ligga lågt.
- Vad hände? - Vet inte, men odjuret är farligt.
- Det kunde jag ha sagt. - Och Genii har fått order att döda oss.
Nu rör vi på oss.
- Vänta! - Vad?
- Vart ska du? - Vi ska tillbaka till bosättningen.
Men vi är nära ruinerna. Och det är snart morgon.
- Det är inte bra, vi behöver mörkret. - Jag kan inte gå tillbaka nu.
Jag vägrar.
Jag har fortfarande min bedövningspistol.
Det bästa du kan göra är att gå den vägen.
Det lät konstigt.
Tycker inte om att hålla med ungen, men...
Odjuret håller sig ifrån ruinerna. Vi är säkra där.
- Hur långt är de? - Typ en halvtimme.
Bättre än att stöta på odjuret.
- Jag var rädd för det. - Det är helig mark. Hur vågar han?
Vi tar hand om det här.
- Jag gör det. - Jag fixar det.
Kom till pappa.
Vad?
Du har besegrat honom.
Nu kan vi gå.
- Fascinerande. - UråIdrigt?
Tydligen.
Konstigt... platsen verkar bekant.
Det är vackrare än jag trodde.
- Något är fel. - Vad?
- Det funkar inte. - Ska inte du meditera tyst?
- Smycket... det ska glöda. - Ja, jäklar.
Låt mig gissa.
- Det är uråIdrigt. - Det är Laros smycke.
Bara drottningen måste återvända med det till ruinerna.
Väl här, ska den glöda och ge mig kraft.
- Dina systrar glömde berätta det. - Det är en av vår största hemlighet.
Det är en testplats. Jag vet vad platsen är!
Vi har letat efter det i över två år. Jag har sett diagrammen.
Den kontrollera odjuret, om den är den jag tror den är.
- Som är? - Mini-drönare.
De uråIdriga måste ha utvecklat drönare här. Det var deras testplats.
Det förklara varför mini-drönarna anföll Genii!
Och Ijudet från odjuret var mer surrande än morrande.
- Så smycket är... - En nyckel.
De försökte även skydda forskningen från varandra.
Du behöver mer än genen för att aktivera och kontrollera drönarna.
Självklart! Den var i försvarsläge!
De anfaller alla utan genen. Det var därför de anföll Genii och inte oss.
- Hon här måste också ha genen. - Varför funkar den inte?
För geniet där har varit på kristallerna.
Jag ska se hur mycket skada han har gjort.
Maskinen är sönder, det är därför ditt smycke inte glöder.
Det har inget med maskiner att göra. Om jag är värdig som drottning,-
- kommer Gudarna att skänka Ijus och få mitt smycke att glöda.
Vem vet vad de har gjort med den.
Nyckel måste kanske aktiveras en gång varje generation,-
- är kanske den som gör att de kan använda de uråIdrigas teknologi i slottet.
Det kommer att tändas, vi måste bara laga lite först.
Du förstår inte. Jag misslyckades.
Jag ska kanske inte bli drottning.
- Kanske... vi har kommit hit för inget. - Det kommer att glöda.
Vakna.
- Vad gjorde du med den här? - Vet inte.
- Jag ändrade bara kristallerna. - Säg inget. De kommer ändå att döda oss.
- Kan du få det att funka? - Om jag komma tillbaka med ett team.
- Vi ska gå tillbaka. - Nej!
- Återvänder jag utan att den glöder... - Jag lovar att du blir drottning!
Den är förstörd.
Det här är inte en grej som du får en andra chans på. Snälla.
Jag kan göra det. Jag behöver bara koncentrera mig mer.
Ta det lugnt.
Huro, kom in.
Om vi inte svara så kommer de hit.
- Huron här. - Hur är situationen?
- Bra. - Utveckla.
- Verkligen bra. - Hjälp oss!
- Huron! - Vi måste gå!
Det var värt ett försök. Få saken att funka, snabbt.
- Kan vi inte sticka? - De kommer från alla håll.
- Vi måste få drönarna att fungera. - Annars dör vi.
- Du inger inte något lugn, direkt. - Hur så?
Du gömmer dig bakom en mur. Och jag är i det öppna.
Du kan komma hit när du är klar.
Vet du hur många kombinationer det finns?
- Mer än sju? - Testa med sjutusen.
Det är mindre än oändligt.
Det kommer att bli mycket Ijud när Genii är här.
- Skrik? - Nej, vapen låter mycket.
Det är viktigt att du stannar och håller för öronen, okej?
- Kan du inte ge mig ett vapen istället? - Du stannar och håller för öronen, okej?
Tror jag har löst det!
Harmony! Vad sa jag precis?
Ni är omringade!
Ni har begränsat med ammunition, och jag har obegränsat med män!
Gör du det här svårt, så får ni en jobbig död.
- Vad är val nummer två? - Ge oss flickan, så får ni gå.
Aldrig! De dör hellre än att ha med såna som er att göra.
När mina systrar hör det här, är det slut för Genii! Hör du det?
- Hur tror du vi visste var du var? - Du Ijuger! Anfall med allt ni har!
- Så ska jag tysta dig en gång för alla! - Vi tar hand om det här, okej?
Ni har en minut!
- Det kan inte vara sant. - Det har ingen betydelse nu.
- Hur kan du säga så? - Fick du det att funka?
- Innan de började skjuta på den igen. - Så det är sönder igen?
50% att den funkar.
Jag tar mig till piedestalen och kallar på odjuret som förgör dem.
Det blir inget förgörande idag. Du har inte använt den innan.
Jag är drottningen, och odjuret är min beskyddare.
Det är mer komplicerat än så.
- Den som har genen kan starta den? - Så länge man bär smycket.
- Precis! - 50-50?
100% att vi dör om vi fortsätter prata om det.
- Laddat och klart. - På tre?
Ett...
två...
tre!
Vad väntar ni på?
Skjut honom!
- Är du okej? - Ja. Du, då?
Visst.
Det var det modigaste jag har sett.
Du är ung. Du träffar modigare när du blir äldre.
Inte du.
Jag gillar dig, annars hade jag hängt dig för förräderi!
- Men du räddade mitt liv. - Gjorde jag?
När Genii började skjuta, kastade du dig över mig, använde dig själv som skydd.
Nej. Jag trillade och föll. Det var en olycka.
Och sen... förde du mig till säkerhet.
Du tycker inte illa om mig.
- Du tycker om mig! - Nej. Det gör jag inte...
Jo! Du räddade mig och återställde ruinerna.
Du är en hjälte, både för mig och mitt folk.
"Hjälte" det vet jag inte. Kanske väldigt tapper...
- Tid att gå innan Genii kommer tillbaka. - Tror inte det.
De är ett enkelt folk, och de kommer att bli imponerade av ditt handlande.
Men inte jag.
Smycket glöder fortfarande. Gudarna tycker att jag är värdig.
Nu kan vi gå.
Du har återvänt!
Vad gör ni? Det är mina saker.
Det är okej. De har redan sökt igenom mitt rum. Du borde tillåta det.
- Varför? - Genii anföll oss.
Bra att Sheppard skyddade dig.
De kände till platsen för ruinerna, Mardola. Hur?
Som om jag skulle veta.
- Du är för ung för att bli drottning! - Kanske... -
- men när du släpps från fängelset, är du för gammal för att minnas.
Dr Rodney McKay och överste John Sheppard,-
- ert bidrag till mitt folk kan aldrig återbetalas.
- Gjorde inte det för kompensation. - Rövslickare.
Jag personligen står i tacksamhetsskuld för att du hjälpte mig mot Genii.
En av kungahusets målare har avbilda er i en tolkning av vår seger.
Det var ungefär så jag mindes det.
Översättning: Barbie_on_Weed Omsynkad Av: Miklo50