Tidigare på Stargate Atlantis...
Hur ska det gå med oss? Du känner till stället och kan ta oss till porten.
Där går vi skilda vägar, men till dess behöver vi varandra.
- Nästa gång vi möts... - ... är det som vanligt igen.
Det är en kod som gör att de attackerar våInaderna.
Jag har skrivit en kod som kan laddas upp härifrån, direkt till kärnan.
- Sensorerna visar en replikatorflotta. - Attackkommandot måste ha aktiverats.
- Men de går inte mot oss. - Det är en våInadsplanet.
- Vi måste gå nu. - Du kommer att älska Athosianerna.
- Var är alla? - Vet inte.
Vad har hänt mitt folk?
Teyla, jag har tittat på dina prov. Vi måste prata.
De kallas Vedeerna, och jag har känt dem hela mitt liv.
Ibland idkar de byteshandel med andra i galaxen, men håller sig för sig själva.
Och du vill besöka dem för...?
Det sägs att deras ledare, Davos, är en duktig siare.
- Du menar, som medium? - Jag vet inte hans fulla styrka.
Det sägs att han kan se framtiden.
- Lägg av. - Du tror inte på sådant?
Vänta, låt mig tänka efter. Nej.
I ett mekaniskt, nyskapat universum, ja. Vet du variablerna, så kan du förutspå.
Men kvantumfysik motsäger det.
Jag förstår din skepsis. Mitt folk trodde inte heller alltid.
Men jag behöver själv veta.
Du tror han kan hjälpa dig att se vad som hänt ditt folk?
Det verkar kanske desperat, men det har gått flera veckor nu-
- och undersökningarna visar inget.
Rodney, vad är det senaste från rättsmedicin på nya Athos?
De... letar fortfarande, men hittar inget, inte underrättelsetjänsten heller.
Vad vi vet, försvann de bara.
Låt mig göra en förutsägelse, det blir slöseri med tid.
Jag visste att du skulle säga så.
Enligt Teyla, verkar de lite skygga.
Att se tungt beväpnade främlingar kommer att göra dem upprörda. Så...
...låt oss uppföra oss, mina barn.
Välkomna. Ni måste vara Atlantisfolket.
De ser inte speciellt överraskade ut.
- Du sa inte att vi skulle komma? - Jag har aldrig träffat dem tidigare.
- Jag heter Linara. - Lt överste John Sheppard.
Vi vet. Vi känner till er. Ni är väntade.
Översättning av: Pedalen och Barbie_on_Weed Omsynkad Av: Miklo50
www. divxsweden. net - bästa svenska undertexterna på nätet
Stargate Atlantis, säsong 4, episod 8 "The seer"
Herr Woolsey, hur var resan?
En dag i karantän på Midway stationen var inte direkt vad jag väntade mig.
Men det slår väl tre veckor på Deadalus.
Karantänen är uppsatt på IOA:s direktiv.
Som följd av tidigare farsoter på basen.
Midway är mellan Pegasus och Vintergatan.
Det är bra om felet finns på rätt sida.
Fast jag kunde förbereda er tre månaders utvärdering.
Okej. Och hur har jag skött mig hittills?
Det är vad som måste utvärderas, men jag är bara här som observatör.
Jag tänkte inte blanda mig i det dagliga.
Verkligen? Det var nytt.
IOA inser att byråkratisk inblandning på Atlantis inte alltid ger det vi tror-
- och, på ett personalmöte, har jag hört att jag ibland,-
- kan vara beskäftig.
Oplanerad utomjordsaktivering.
Ursäkta mig.
Vi mottar signal.
Det är kapten Robbins, på M2R-441.
- De levererar mediciner efter en skörd. - Koppla in honom.
Kapten, överste Carter här. Rapportera.
Vi hade framgång här, överste.
Några dagar efter skörden, dök en ny kupa upp.
De dödade inga, men ville att de överlevande lämnade ett meddelande.
- Ett meddelande? - Ja. VåInaden vill träffa Sheppard.
Så Davos visste att vi skulle komma?
Han fick en vision om er ankomst.
Ni bör veta en sak innan ni träffar honom, han är väldigt sjuk.
Våra helare har gjort sitt bästa.
Några av oss hoppas på det bästa. Om ni är från de gamlas stad...
- Vi kanske kan hjälpa er. - Vi skulle bli evigt tacksamma.
- Han måste vara betydelsefull för er. - Vi är skyldig honom våra liv.
Han såg dem komma för två år sedan.
Vi hade tid att samla ihop allt och gå till grottorna i de norra bergen.
Långt under kunde vi höra dem söka oss.
Till sist försvann de.
- Inte en enda Vadeenan blev tagen. - Imponerande.
Självklart är det så mycket mer för mig.
Han är min far.
Far? Folket från Atlantis är här.
Kom in. Jag har väntat på er. Jag vet varför ni är här.
Du har tvivel i ditt hjärtan.
Den som kan kroppsspråk, kan se det.
En av mina gåvor, är möjligheten att visa vad jag kan se.
Det är du som är skeptisk.
Okej.
- Vad hände? - Jag... Jag tror jag såg en vision.
- Av vad? - Oss. Fångade av våInaderna.
Sa du, en planet med gamla ruiner.
Det var vad jag såg, ja. Vad?
Vi fick rapport under din frånvaro att M2R-441 nyligen besöktes av en våInad.
Ansiktsmärkena stämmer överens med den våInad som du flydde med från Geniierna.
Min gamla kompis?
Han vill diskutera en hel del med dig.
Vi har skickat ett team i förväg till den föreslagna mötesadressen.
Det intressanta i det, är, att det låter som planeten i McKays vision.
- Så vi tror på det nu? - Davos visste om vår ankomst.
- Frågade du om Athosianerna? - Jag hann inte.
- Efter Rodneys vision, blev han sjuk. - De hoppas på vår hjälp.
Jag skickar dr Keller.
Under tiden, finns det bara ett sätt att vara säker. Gå på mötet, kolla upp det.
Vill du tillägga något, herr Woolsey?
Som jag sa, är jag bara observatör.
Då du frågar, undrar jag hur klokt det är.
Jag kanske delar dr McKays skepsis, men vi behöver ingen mystisk vision-
- som säger att våInaden är opålitlig.
- Du pratar om att gå in i en fälla. - Precis.
- Det här är en dålig idé. - Du sa att man inte kan se framtiden.
Ja, jag inser att kvantum ovisshet inte alltid utesluter möjlig syn av framtid.
Det är som black jack. Du vet inte vad som ska hända, men-
- korträknaren kan höja oddsen till hans favör, och det känns som att slå på 18.
Det är mer som ned mot en tia.
Vänta, det var här det hände.
Ni skulle komma obeväpnade.
Jo, ber om ursäkt.
- Hur mår patienten, doktorn? - Vad jag kan se,... lider han av-
- någon sorts lymfisk cancer.
Det är inte mycket jag kan göra här.
Har du sett någon fysisk anomali som kan relateras till hans visioner?
Förlåt. Ful ovana.
Jag har inte de rätta verktygen med mig för att göra en sådan analys.
- Varför inte ta med honom tillbaka? - Förstått. Bara så vi är på det klara.
Gör vi det här för att rädda honom, eller är det för att studera honom?
Jag har sjukstugan klar när du kommer. Carter ut.
- Så mycket för tillit. - Du försökte överfalla oss.
Jag hade inte avsikt att skada er, men kunde inte garantera ert samarbete-
- genom att kasta mig i era armar.
- Avsikten var samtal på neutral mark. - Vilken diskussion?
Orsaken till att jag kontaktade er. Jag behöver er hjälp.
- Vi har samarbetat tidigare. - Det betyder inte att jag gör det igen.
Du kommer att göra det.
- Fler förutsägningar. - Som du vet är våInaderna i krig.
Jag tror ni kallar fienden replikatorer.
Det låter svagt bekant.
Vi har ett vapen, ett virus som återställer deras attackkommando.
Det får dem att stoppa och åka hem.
- Just nu, fungerar det inte. - Kom till delen där vi bryr oss.
Det är känt bland våInaderna att dr McKay gjorde ändringar i deras grundkod-
- som gav dem möjlighet att ändra själva.
Vetande eller ej, har de återställt svagheten som viruset skapade.
För att få det att fungera igen, behöver jag veta vad dr McKay gjorde.
Tja, här är delen du inte förstår. Vi är glada att de ger er stryk.
- För att ni inte vet deras nya taktik. - Vad pratar du om?
De vet att vi har en stor sårbarhet...
...vårt matförråd.
De har börjat förinta människovärldar.
Tror du han talar sanning?
- Vi fick en adress till en värld. - Finns den i databasen?
M5S-768. Vi var där förra året. En förindustriell värld.
- Skicka en malp. - Okej.
Inkommande malptelemetri. Då ska vi se.
Inga livstecken.
Hur vet vi att det inte var våInaderna?
Malpen registrerar överbliven stråIning. Signaturen motsvarar replikator vapen.
- Han talade sanning. - Hur många levde på planeten?
Vi beräknar mellan 50,000 och 75,000.
- Vad gör maskinen? - Skannar och rapporterar felaktigheter.
Den kan kanske tala om vad felet är.
Och då kan du bota honom?
- Jag gör mitt bästa. - Du får ursäkta henne, doktorn.
Hon är inte van med osäkerhet. Jag har nog skämt bort henne.
Jag hörde om er gåva. Den är otrolig.
Jag kan se mycket, men tyvärr är mitt eget öde dolt för mig.
Det är vårt fel att det här har hänt.
Det var mitt beslut, Rodney.
Men min idé. Vi hade en zpm, Elisabeth, och behövde bara sticka.
- Du kunde inte veta hur det slutade. - Nej, det vet vi inte med säkerhet.
Minns du nanovirusets effekt? Jag misstänkte att de låg bakom det.
- Du bevisade det aldrig. - Vi vet att de tycker vi är ett misstag.
Vi borde ha sett det här komma.
Det är svårt för oss att acceptera, men vi måste fokusera.
Det bästa vore att stänga av koden igen.
- Kan vi göra det? - Det har gjorts förr.
Av våInaderna. Hur är det med vår fånge? Vad föreslår han?
Han har originalviruset, men det fungerar inte den här gången.
Våra ändringar i grundkoden stör.
Teoretiskt bör vi kunna slå ihop våra kunskaper och stänga ner dem igen.
Naturligtvis kommer det inte på fråga.
Behöver jag påminna om senaste samarbetet?
Omständigheterna är ändrade, och vad har hänt med icke inblandning?
Som du sa, omständigheterna är ändrade.
Sheppard, du har mest erfarenhet av dem. Tycker du att det här är en bra idé?
- Jag tycker inte det här är din ensak. - Jag måste kontakta mina överordnade.
Det är bekräftat, två världar till är förstörda, så det är tre nu.
- Hur många döda? - Det är bara en beräkning...
- Hur många? - 150,000.
Och det här är bara början, eller hur? Ingen anledning att tro att de slutar.
Nej. Hur blir det med Woolsey?
IOA tar ärendet under övervägande.
Fint, de är bra på det.
De vrider och vänder på det och när dagen är slut får du ta ansvaret.
Nu vet jag varför du inte tog jobbet.
John, Woolsey hade rätt om en sak.
Du har mest erfarenhet av våInaderna, och speciellt med den här våInaden.
Tja, vi dejtade ju inte direkt.
Vi kan inte lita på honom, inte helt, men jag vet inte om det är värt risken-
- att spela med honom, iallafall ett tag. Bara du kan svara på det.
Överste Carter, det är dr Keller.
- Fortsätt. - Jag har något du bör se.
Jag kommer.
- Hur mår han? - Inte bra.
Han fick konvulsioner alldeles nyss. Jag gav honom lugnande.
Sanningen är att han kom hit försent. Jag kan bara lindra symptomen.
Oavsett om han överlever eller inte, så är det utom min kontroll.
Det var det här jag ville visa. Det är resultatet av hjärnskanningen.
Han visar hög synaptisk aktivitet.
Det liknar det som hände dr McKay när han fann uppstigningsenheten.
Inte lika extrem, och i hans fall, går det inte framåt.
Troligen har han varit så hela livet.
- Säger du att han föddes så? - Han är en genetisk olycka.
En på miljonen, om inte mer.
På tal om det, Woolsey har begärt en kopia av testresultaten.
Ledsen, det här är viktig information.
Han kan vara svaret på vår evolution.
Doktorn? Han är vaken.
- Hur känns det? - Mycket bättre, tack.
- Hej, jag är överste Carter. - Du är ledare för folket här.
- Ja, en av dem på basen. - Ingen lätt uppgift, kan jag tänka mig.
En del dagar är värre än andra.
Jag förstår, jag hade själv hög position på min hemvärld.
Vad jag förstår, hade du lite fördel.
Tro mig, att se några glimtar av framtiden är inte som du tror.
Men det är något du bör se.
Du mår inte så bra. Jag tror... ... det är okej. Du bör vila.
Allt har ett syfte, överste, även omständigheterna som förde mig hit.
- Herregud. - Vad är det? Vad såg du?
Jag är ledsen.
- Vi måste sluta lita på våInaden nu. - Jag köper det inte.
Dr McKays vision blev sann.
Det bryr jag mig inte om. De ska inte förstöra staden om jag får bestämma.
Rodney kanske har rätt. Davos syner kanske är en trolig framtid.
Han register är ganska bra, så jag säger att det är högst troligt.
Och då blir det svårt att undvika.
För allt vad vi vet, nio av tio åtgärder leder till samma resultat.
Visionen hade inget sammanhang till det.
Vi kan inte veta varför de attackerade.
Är inte det tydligt? Vi överväger samarbete med våInader.
- Vi vet inte om det är orsaken. - Säkert antagande, vi är inget måI nu.
Nej, nej, men resten av mänskligheten är det på grund av oss.
Hursomhelst, vår prio är vår säkerhet.
Du vet också att våInader är opålitliga.
- Den här kan vara annorlunda. - Ja, jag har läst rapporten.
Han hjälpte dig fly från Genii fångenskap och du lät honom leva.
Låt oss hoppas att vi slipper ångra ditt beslut.
Överste Carter, vi har ett problem.
Vi spårar normalt kuporna med sensorer. De brukar inte göra något onormalt.
Mestadels passerar de bara, men plötsligt ändrade den här kurs.
Den går rakt på oss.
- Men de vet inte att vi är här? - De antas inte veta det.
- Vad har du gjort? Ett skepp är på väg! - Aha, de har fått in min signal.
- Vilken signal? - Fråga Satedanen, han vet om tekniken.
- Subrymdspårning. - Jag fick den implanterad.
- Vi hade sett det. - Jag aktiverade den efter ankomsten.
Skeppet behövs för min plan. Viruset är på det och vi kan börja när det kommer.
Eller så blåser jag det från skyn.
Det vore dumt. Kupan är lojal mot mig.
Just nu vet bara de om Atlantis.
Men om du attackerar dem, skickar de koordinaterna till alla kupor i galaxen.
Det finns ingen anledning att vara osams, Sheppard, vi behöver varandra.
Rodney, vi behöver veta om du kan stänga ner attackkoden själv.
Jag kollade och det ser inte lovande ut.
Du aktiverade det första gången.
Lätt. Faktiskt svårt men det är relativt.
De programmerades från början att göra vad de gör. De är byggda för det här.
De har svårare att stoppa dem än jag hade att starta dem.
- Men med våInadens hjälp klarar du det? - Ja, om han har originalviruset.
Han har beordrat skeppet att inte uppge vår position om de inte attackeras.
- Tror du på honom? - Tja, är några fler skepp på väg hit?
Då skulle jag säga just nu, att han talar sanning.
Dr. Keller sa att jag kunde hitta dig här.
Hon var snäll som låter mig gå en sväng.
Det är magnifikt?
Vet att jag är här av en anledning,-
- med en roll i en större sak, innan jag dör.
Så ska du väl inte prata än?
Dr. Keller är en bra läkare,-
- men det behövs ingen bra siare för att se vad hon tänker och inte säger.
Min tid är över.
Du vill fråga mig något.
- Du vet varför jag kom till din planet. - För att få veta ödet för ditt folk.
Ja.
Jag kan berätta att de är vid liv.
Men det finns en skugga över dem. Jag vet att du fortsätter att söka efter dem,-
- men jag vet inte om någon i ditt tillstånd bör bära den bördan.
Mitt tillstånd?
Du är gravid?
Ja.
- Du har inte berätta det för de andra. - Det är komplicerat.
Jag förstår.
- Tyvärr kan jag inte göra mer. - Det är ingen fara.
Tack.
- Nu måste du ta mig till överste Carter. - Självklart, den här vägen.
Teyla här, jag behöver ett läkarteam nu!
- Vi har ett problem. - Avfyrar drönarna.
- Teylas vision bevisar vad jag har sagt. - Förstör vi kupan så är chansen liten-
- att förgöra replikatorerna. - Vi har inget val.
På ett eller annat sätt kommer skeppet att förstöras.
Då tror du att Atlantis kommer att förstöras, så vi lika gärna åka hem.
Vi låter dem överföra programmet till Rodneys dator. Sen skjuter vi ned dem.
Förråder dem innan de förråder oss.
De är våInader, ingen kommer att sakna dem.
Kan du garantera att du klara det utan våInadens hjälp?
- Med originalviruset, inga problem. - Kan du garantera det?
Nej.
Det är inte det enda problemet.
Förstör vi inte kupan snabbt, så kanske det hinner skicka ett meddelande.
Jag behöver träffa våInaden.
- Mr. Woolsey... - Vill ni ha med mig?
Vill du inte att rapporten till IOA ska vara korrekt?
Självklart.
- Jag har aldrig träffat en våInad innan. - Då har du tur.
Damerna först.
Öppna den. Det är ingen fara.
- Överste Samantha Carter. - Trevligt att träffas.
Richard Woolsey.
Du vill att vi jobbar ihop.
- Det är korrekt. - För sist gick det inte så bra.
Ni blev lurade, så jag förstår er.
Gör vi det här så är det på våra villkor. Och er kupa håller sig i schack.
Minsta sak, så förstörs de.
Programmet laddas ner till vår dator. Och jobbet görs här.
Och du kommer att vaktas, och när ni är klara så behåller vi viruset.
Klarar ni att ladda upp det mot replikatorernas-databas?
Vi har gjort det innan, och kan göra det igen.
Jag går med på det för jag vill det lika mycket som ni.
Om det fungerar, vad händer då?
När jag var fånge hos Genii förlorade jag min status hos våInader.
Några är lojal. Men inte lika många som innan.
Så du ska använda det här för att ta dig tillbaka in?
Ja.
- Vi kommer att hamna på motsatt sida. - Ja. Men inte idag.
Har vi en överenskommelse?
Det har vi.
Bland ert folk är det sed att skaka hand.
Lite våInads-humor.
Hoppas du vet vad du gör.
- En kupa kom ut ifrån hyperrymden. - Laddar de vapen?
- Nej. De skickar ett meddelande. - Rodney, du kan ta emot.
- Är det super-vapnet? - Vad hade du väntat dig?
Ett stort vapen som låter boom?
Sam, det var allt. Vi har det.
- Ska jag gå till stolrummet? - Vi kan inte riskera det.
Få våInaden eskorterad till McKays labb.
Nej. Allt är fel.
Du måste upprepa alla värden i uttrycket före det att du kan få fram resultaten.
- Skämtar du? - Du riskerar allvarliga fel.
Om mina händer vore fria, hade jag kunnat hjälpa dig.
- Ingen fara, jag klarar det själv. - Som du vill.
Han håller tillbaka saker. Delar av viruset fattas.
Visst, subrutinerna påverkas inte mycket-
- av de ändringar jag gjorde i källkoden, men nödvändigt för att fungera.
Jag hade nog inte märkt det, men jag är bra...
- Han håller på med något. - Vi vet.
Vad menar ni?
För några minuter sedan upptäckte vi en ny kupa på väg mot Atlantis.
- Jag lovar att jag inte visste något. - Du gav vår position till en annan kupa.
Varför skulle jag lura er nu, vi har ju börjat lita på varandra?
Har vi?
Du höll tillbaka en del av viruset.
Bara en liten del. Inget som gör att vi inte kan göra klart jobbet.
När det är klart så får ni resten.
- Vi dödar honom nu. - Tycker jag med.
Jag visste inte om ni skulle ta viruset och sen döda mig.
Att du ens kunde tänka så.
Du Ijög, du kanske Ijuger om kupan?
VåInader är indelade i många grupper och är misstänksamma mot varandra.
Det sista jag behöver är en till kupa innan jobbet är klart.
Det är därför de kommer, de spårar kupan.
En ensam kupa vid en obebodd planet.
Det höjer några ögonbryn. Om du hade haft ögonbryn.
Det finns bara en lösning.
Ni måste maskera staden.
Om vi maskera staden förlorar vi sköldarna och hjälplösa.
Om han talar sanning? Maskera vi inte så avslöjar vi vår position.
Han har lurat oss från början.
Först trodde du att det var replikatorer och nu är det våInader, vilka är det?
- Hur lång tid innan andra kupan är här? - Två timmar.
Hej igen.
Trevligt att se dig igen, men jag kan inte hjälpa dig med några syner.
Medicinerna stör mina syner.
Det var inte därför jag kom. Om det går så vill jag fråga dig om visionerna.
Självklart.
- Har du haft fel någon gång? - Nej.
Har du inte lyckat ändra eller undvika framtiden?
Tyvärr inte.
- Men utgallringen av er planet? - Han såg ingen utgallring.
Bara våInader, och det var precis vad som hände.
Dr. McKays vision hände som han såg det, men hans tolkning var fel.
Svårt att feltolka det jag såg.
Jag dömer ingen, men jag vet att det kommer att hända.
Jag har svårt att acceptera det. Är framtiden förutbestämt?
Men jag har alltid trott att framtiden blir som det du gör det till.
Båda kanske är rätt.
Framtiden är redan förutbestämd av personen som skapar den.
En sak vet jag sedan jag kom hit.
Galaxen är vid en vägkorsning.
Aldrig innan har jag känt att framtiden... -
- för så många världar, kan ändras av så få.
- Den andra kupan är snart här. - Jag vet.
- Gå ned till stolrummet. - Så vi ska slå ut dem?
För stunden har jag svårt att bestämma något.
Vet du var problemet är? För mycket information.
För mycket information gör det svårare. Gör visionerna det lättare eller svårare?
- Räddade dig från att bli tillfångatagen. - Vi skulle aldrig-
- gå in utan att vara förbereda, även om McKay inte hade synen.
"Framtiden är redan förutbestämd av personen som skapar den. "
Vad betyder det?
Inget.
Woolsey har faktiskt rätt.
Säkerheten för Atlantis kommer först. Så det finns bara ett val.
- Slå ut båda kuporna så snabbt det går. - Men...
Vad gör vi här om vi inte ska hjälpa folk?
Sitta säkra medan resten av galaxen blir slaktade?
Vara säkra eller slåss emot våInaderna och kanske räddar miljoner liv.
Valen var lätta innan, men då gjorde jag det åt mig själv.
- Alla här tar en chans. - De har valt att vara här.
För de tror på samma sak som du.
- Om något går fel... - Då är jag redo.
Förbered att maskerade staden.
Ni hörde henne.
Det tar tid att ändra från maskering till sköld,-
- det går inte direkt?
- Och då finns det inget återvändo? - Tyvärr inte.
Finns fortfarande tid att åka till Midway stationen innan andra kupan är här.
Men då skulle inte min rapport vara korrekt, eller hur?
Jag är i position.
Förstått. Hur ligger vi till?
Maskera staden...
Nu.
Far?
Doktorn, hjälp honom!
Far?
Nej...
Jag är ledsen.
En andra kupa kom ut ur hyperrymden.
Nu gäller det.
Första kupan skickar ett meddelande. Försöker nog förklara vad de gör här.
- Vad händer? - Vänta.
De pratar fortfarande.
- Vänta, vi har problem. - Vad händer?
Dåda kuporna laddar sina vapen.
- Avfyrar drönarna. - John, vänta.
- Vänta lite. - Är du galen? De kommer att döda oss.
Håll tyst!
Med högre rank, så tar jag över befälet här.
Avfyra drönarna!
Utför inte orden. Ett ord till och jag får dig omhändertagen.
Något händer.
De skjuter på varandra.
Och de håller inte tillbaka heller.
De förgjorde varandra.
De andra gick inte på lögnen.
Lyckades någon av kuporna att skicka ett meddelande?
Nej. Vi klarade oss.
John, dra dig tillbaka.
Gärna.
Jag tar honom hem till Vadeena, för att begravas enligt våra traditioner.
Det är bra att han kommer hem.
Vet inte vad vi ska göra utan honom. Han varnade alltid oss för fara.
Men för första gången är jag rädd för framtiden.
För att något är okänt behöver det inte vara farligt.
Tro på dig själv.
Så löser det sig.
Han var en intressant man.
- Han visste att jag var gravid. - Verkligen?
Snart kommer andra också att få veta.
- Du måste berätta. - Jag vet.
Så allt som behövdes var förstörelsen av mitt skepp.
Jag litar fortfarande inte på dig.
Ta honom till labbet, han har jobb att göra.
Det här var en jobbig situation.
Ja.
Får ursäkta med att jag trodde att jag gjorde rätt.
Det var en svår situation, för alla.
Jag har bara en fråga.
Hur visste du att de skulle skjuta på varandra?
Det visste jag inte.
- Ska du skriva det i din rapport? - Det är bättre om jag inte gör det.
Man ska inte alltid vara sanningsenlig.
- Var är Woolsey? - Du missade honom precis.
Nu blir jag sårad, jag hann inte säga hejdå.
Hur mår McKay?
Han och våInaden jobbar på det igen, men de har problem med viruset.
- Bara det inte var i onödan. - Vi lever och platsen är hemlig.
Det räknas alltid som något.
- Tänker du fortfarande på visionerna? - Få inte dem ur huvudet.
Allt som Davos såg blev sant.
- Troligen händer inget på 1000 år. - Eller imorgon.
Vad mer har hänt?
Text: Pedalen och Barbie_on_Weed Omsynkad Av: Miklo50