Tidigare i Stargate Atlantis
- Vem är du? - Nabel Golan.
- Du är skyldig det som hände Athosians. - Om jag inte ljög om det också.
Jag såg Kanaan i en syn. Fadern till mitt barn.
- Var är du? - Pil!
Förstör inte skeppet. Teyla kan vara ombord.
Skeppet hoppade in i hyperrymden. De är borta.
- Jag kom för dig, som du bad mig. - Det var jag som bad dig komma.
Michael.
- Har du hittat henne? - Hon är inte här.
Äntligen. Det var på tiden. Varför tog det sån tid?
Det är konstigt.
Ber om ursäkt för det här.
Förstår säkerhetsåtgärderna när någon har varit fånge så länge. Jag skrev det.
- Tar du mer blod, svimmar jag. - Det var det sista.
Kolla även efter spår av narkotika. Michael gav mig regelbundna injektioner.
Okej.
- Säker att det inte är en Replikator? - Det hade skannern sett.
- Vem är han då? - Det vet inte jag.
- Du tror väl inte det är han? - Nej. Kanske.
Det är inte avancerade robotar. Så det finns andra möjliga förklaringar.
Alternativ tidslinje, parallellt universum, kloning.
Ännu en dag i rymden.
- Vi är klara med testen. - Och?
Alla testen bekräftar det. Han är dr Carson Beckett.
Översättning av: SSG - SweSUB Group ©
www.SweSUB.nu
- Förlåt att jag inte kom tidigare. - Det är ingen fara.
- När kommer jag härifrån? - Det kan ta lite tid.
- Trevligt att se dig. - Då vet du hur jag känner mig.
- Jag har varit fängslad i två år. - Två år?
Sedan M8G-352. Där vi lämnade Michael och de andra förändrade Vålnader.
- Där du blev tillfångatagen. - Ja, du kommer väl ihåg?
Ja, jag bara... Du måste fylla i med detaljerna.
Som du redan vet, så var behandlingen inte 100%.
Fast en daglig injektion, så återgick en del av dem till sitt vanliga jag.
Tror de använde Vålnads-telepati för att kalla på en kupa.
Och jag blev förhörd av Michael, och fick en injektion.
Sen vaknade jag upp på en annan planet.
- Varför tog han dig till fånga? - Han ville ha hjälp med forskningen-
-förena mänsklig och Vålnads-DNA. Först vägrade jag. Men en dag...
...tog han en fånge till min cell. En ung kvinna.
Var inte mer än tjugo år.
Och han dödade henne framför mig.
Och för varje dag jag vägrade skulle han döda en ny.
Så efter det hjälpte jag honom.
- Jag är så ledsen. - Det var inte lätt.
Det var flera gånger som jag nästan gav upp.
Det var då jag tänkte på er alla i teamet.
Jag visste att ni var ute och letade efter mig.
- Det gjorde vi inte. - Vad?
Vi visste inte ens att du var försvunnen.
Vi räddade dig från Michael på M8G-352. Han kom undan, men vi fick dig tillbaka.
- Vad pratar du om? - Inte du, en annan version av dig.
- Är det här ett skämt? - Önskar att det var det.
- Finns det en till Carson Beckett? - Nej.
Han kom tillbaka från planeten. Och allt...blev som vanligt.
Och sex månader senare... dog han i en explosion.
För oss var du inte försvunnen, du var död.
- Har du pratat med din kontakt? - Han säger att vi har fått all info.
Men han ljuger nog. Tills han har något av värde är han inte till någon nytta.
- Vi behöver få info från någon annan. - Det var det jag ville prata om.
- Du menar Beckett. - Kanske fick information hos Michael.
Han var kanske där så vi skulle hitta honom. Det var kanske en fälla.
- Allt är möjligt. - Den Carson Beckett du känner dog.
Ni var alla där. Det måste du komma ihåg.
- Vet att det är mycket att ta in. - Det har du rätt i.
Först säger du att jag inte är den enda, sen att den andra dog i en explosion.
Herregud, min mamma... Du sa väl inget till henne?
Jo. Du var död. Vi begravde dig.
- Jag måste prata med henne. - Det går inte.
- Vad ska du säga till henne? - Att flygvapnet gjorde ett misstag.
Nej, Rodney, det här är för mycket. Jag vill prata med dr Weir.
Vad?
- Det går inte. - Varför inte?
Hon är död.
Blev dödad av Replikatorerna, offrade sig för att rädda oss.
Jag är ledsen... vet inte vad jag ska säga.
Under de 2 åren som gick. Tänkte jag på hur det skulle vara att komma tillbaka.
Det var inte så här jag hade tänkt mig det.
- Vad är det här för ställe? - Ännu en död värld.
Förstörd av Vålnader, övergiven av överlevande, glömd av båda.
Perfekt ställe för mitt arbete.
Öppna den.
Jag lämnar er så ni kan återförenas.
Teyla?
Halling?
- Vad har du åt mig? - Tror jag har löst mysteriet.
- Vet du vad telomer är? - En del av en kromosom.
Varje gång en cell delas, så återskapas kromosomen och använder lite telomerer.
Resultatet gör dem kortare. Ju äldre, desto kortare blir de.
- Det här är dr Becketts? - Ja.
Enligt skannern är hans telomerer 30% mindre än de borde vara i hans ålder.
Den ursprungliga DNA:n kom från en vuxen cell. Där telomerer bryts ned.
Glöm ett parallellt universum.
Han är en klon.
- Trodde inte jag skulle få se er igen. - Inte vi heller.
Hade hoppats att det var under andra omständigheter.
- Var är resten av vårt folk? - De blev tagna...
...för att bli expremiterade på. Att bli en av de där sakerna.
- Hur länge har det här pågått? - Sedan vi kom hit.
- Kanaan, var en av de första. - Jag vet, han var på Michaels skepp.
Men jag förstod inte att det hade hänt så många.
Jag är ledsen. Jag skulle ha varit i byn dagen då ni tillfångatogs.
Du kunde inte ha gjort nåt. Femtio män med vapen infiltrerade byn under natten.
- Vi blev överraskade. - Sedan dess har vi varit fångade här.
Ni får inte ge upp hoppet. Folket från Atlantis letar efter mig.
- De är snart här och räddar oss. - Det är en trevlig tanke.
Men tills idag, hade vi samma hopp om dig.
Du ville kanske se resultatet själv.
- Är du säker att det är ifrån mig? - Körde testet två gånger.
Det är inget misstag.
Jag är ledsen.
- Har ingen betydelse. - Lätt för dig att säga-
-du är inte gjord i ett provrör. - En av mina bästa vänner-
-har kommit tillbaka från de döda. Så jag tänker inte bråka om några telomer.
Men jag är fortfarande inte Carson Beckett.
Nej, för den riktiga hade inte tyckt synd om sig själv, utan hjälpt oss.
Jag vill hjälpa till, men ni kanske inte vill ha den.
Varför inte?
Han blev framställd av en som är väldigt farlig.
Det är inte stor skillnad på honom och hybriderna, och vi litar inte på dem.
Han är ingen vanlig klon. Michael återskapade hans minne och personlighet.
- Han är Carson. - Vi kan inte lita på det han ger oss.
Han kanske tror att han hjälper oss, och samtidigt gör som Michael vill.
Hon har en poäng. Vad erbjuder han oss?
Han kan layouten på två byggnader som Michael har på olika planeter.
- Portadressen dit? - Vid varje flytt hade han ögonbindel.
Men han såg en adress som Michaels soldater använde. Är alltid en början.
Gå du före. Jag kommer ifatt.
- Kommer han att prata med mig? - Han är inte bra på sånt här.
Du vet, kloner och folk som kommer tillbaka från de döda.
- Vi gick igenom det med Elizabeth. - Måste ha varit svårt.
Han vänjer sig.
- Tack. Jag måste vara lite ringrostig. - Nej, du har aldrig varit bra på det.
Jag vill bara tacka för att du litar på mig.
- Du kommer inte att ångra dig. - Du glömde din radio.
Du kommer inte att ångra dig.
Precis i tid för det roliga.
Hoppas du kan hjälpa oss. Vi letar efter en vän som brukar stanna till här.
- Ni har kommit till fel ställe. - Du vet inte hur han ser ut.
Du missförstod mig. Ingen här bryr sig hur man ser ut.
Om du letar efter information är det här fel ställe.
Vet att du försöker hålla skenet uppe, men vi kan nog göra det värt besväret.
Det är nog bäst om ni vänder och går härifrån.
Vapen!
Det är eld från en P-90!
Är han död?
Nej, men vi bör ta honom till Atlantis så fort som möjligt.
- Vad är det? - Teamet är påväg tillbaka med skadade.
- Vad hände? - Någon sköt mot oss med en P-90.
Vi är okej, men han tog ett fall från en hög höjd.
- En P-90? Var fick han den ifrån? - Det är frågan.
Han fick förband på platsen.
- Vad är det? - Jag känner honom.
Han heter Nabel, och var på New Athos samtidigt oss. Han försökte döda oss.
Han är sövd, och behöver vår hjälp. Du kan konfrontera honom senare.
Nu måste vi rädda honom.
- Blodtrycket? - 50 över 40.
Det sjunker. Vi måste stoppa blödningen. Förbered röntgen av ryggraden.
- Vad kan jag göra? - Ta några klämmor och hjälp till.
Ta honom till en säng, nu!
- Det var dr Beckett idé. - Då hade vi inte tagit Michaels agent.
Och då hade ni inte varit nära att dö i ett bakhåll.
- Det var bara en kille. - Han använde ett av våra vapen.
Han var Michaels spion i Athosian. Han hittade det i vapengömman.
- Ni blev ledda in i ett bakhåll. - Överste Carter, dr Keller här.
Ni bör komma till sjukstugan. Det är något fel med dr Beckett.
Körde en skanning efter kollapsen, och fann döda celler i fler av organen.
Hans celler återskapas inte fort nog för att hålla organen igång.
- Vet du varför? - Kan vara för att han är en klon.
Kan försöker stimulera tillväxten av cellerna.
Men det är som att hitta ett botemedel mot ålderdom.
På utsidan ser han bra ut, men på insidan...dör han.
Jag har varit ett vrak sen jag kom hit.
Önskar att det fanns något vi kunde göra.
- Varför händer det nu? - Vad menar du?
Han klarade sig hos Michael i över 2 år. Skulle han inte ha känt av det tidigare?
Det har du rätt i. Dina celler bryts ned så snabbt att du skulle ha varit död.
Injektionerna han gav mig. De skulle stoppa mig från att rymma.
Det var tydligen för att stoppa nedbrytningen.
- Och du har ju inte den med dig. - Nej, han gav mig en dos i taget.
Och när jag blev räddad var det fyra dagar sedan jag fick en.
- Om det tar 6 dagar att brytas ned... - Vi skannade ju dig.
Om skannern känner av det, kanske vi kan isolera det och skapa mer.
Vart ska du? Nej, du ska ligga i sängen och vila.
Ska jag ligga här och inte göra något när mitt liv är i fara?
Kanaan, titta på mig.
Du vet vem jag är. Jag vet inte vad Michael har gjort mot dig.
Men långt inne är du samma man jag känner.
Jag behöver din hjälp. Vi behöver din hjälp.
Om inte vi hittar en väg ut härifrån.
Blir vi påtvingade samma sak som du.
Vårt barn föds snart, och när han gör det-
-kommer Michael att använda honom i ett hemskt syfte.
Du får inte låta det hända.
Kanaan, vänta!
Det borde finnas här. Vi måste ha missat något.
Vi har gått igenom allt 2 gånger. Drogen kanske bryts ned snabbare än vi tror.
Skanningen fann oidentifierad protein i en av cellerna i dina njurar.
Skanna efter spår av DNA från Vålnader.
Måste vara en enzym från Vålnader.
Det är komplex, kommer bli svårt att kopiera.
Gör dem inte arga!
- Henne. - Nej, ni får ta mig istället.
Halling!
Nej!
Säg till när du har testresultaten. Tack.
- Vad är det? - Se själv.
Det är förorenat. Vi är tillbaka från början.
Vi har precis börjat. Du visste att det inte skulle bli lätt.
- Jag hade hoppats på ett genombrott. - Carson?
- Jag mår bra. - Nej, ditt tillstånd förvärras.
Jag blev bara lite yr. Kan du ge mig några PCR-tuber?
- Du kan inte ignorera det här. - Vad kan jag annars göra?
Vi kan bromsa ditt tillstånd i en kryokapsel.
- Jag ska inte in en sådan. - Tills jag kan lösa det här...
Om du inte kan det? Då blir jag kvar i den.
Är inte det bättre än att låta klocka ticka iväg?
Nej.
Michael?
Är det du?
Kanaan.
Du måste låta mig gå.
Michael är snart här.
Vi kommer bli påtvingade samma sak som du. Snälla.
Jag kan hjälpa er att rymma.
- Teyla? - Det är jag.
Precis så.
Kanaan, vad är det?
Lämna oss.
Låt oss nu börja.
Ni har räddat mitt liv igen.
- Det var inget lätt beslut. - Bara för att vi behöver information.
Om Michael. Ja, jag vet.
Tyvärr var det förgäves.
- Ni skulle ha låtit mig dö. - Varför det?
När Michael får veta att jag är tillfångatagen, så är jag död.
Kanske inte om du hjälper oss att hitta honom.
Han har spioner överallt. Han hittar mig i den här galaxen.
Vem pratar om den här galaxen?
Jag fick modifiera den här teknologin för att den ska fungera på människor.
Den är primitiv, men funkar väldigt bra.
Michael... Vad som än har hänt tidigare-
-så ber jag dig, skada inte mitt barn.
Skulle aldrig falla mig in. Slappna nu av.
Det här kommer inte göra ont.
Lyssna.
Barnet är friskt.
Se.
Varför gör du det här?
Kanaan sa att barnet ska tjäna syftet.
- Vad menade han? - Du har gåvan.
Det har även Kanaan.
Har du inte funderat på vad det betyder för din son?
Hans är gener är unika.
Jag har gjort genombrott med mina hybrider, men det finns problem.
Det här barnet...hjälper mig med det.
Du har tagit väl hand om honom. Du borde vara stolt.
Men ändå...
Så kan han behöva lite hjälp.
Vad gör du? Snälla...
Jag behöver det här barnet. Jag kan inte låta något hända det.
- Hur gick det? - Vi fick adressen av Nabel.
Det är en av Michaels större byggnader. Labbet är i mitten av den.
Om han är där, är han tungt bevakad.
- Är du säker på att det är rätt ställe? - Det gör jag.
Jag borde följa med er.
Det är bara en lite del av det. Stället är som en labyrint.
Tack så mycket doktorn.
Vad tror ni?
Om han lurar oss i en fälla, har det ingen betydelse om han är där.
Annars kan han vara till nytta.
- Han kan dö om han gör det här. - Han gör det av fri vilja.
Vi leker med hans liv för att vi tycker att han är en billig kopia.
Han gör det för Teyla. Du hade gjort samma sak i den sitsen.
Jag mår bra.
- Jag ska precis göra mig färdig. - Du behöver inte göra det här.
Du sa att den riktiga Carson hade gjort något för att hjälpa till.
Den riktiga Carson lyssnade aldrig på mig. Du behöver inte bevisa något.
Jag vet. Det är ingen fara. Nu går vi.
- Vi har livstecken längre fram. - Kanske är Athosians.
Eller kanske en hög med Zombies.
- Doktorn? - Tror att det är den här vägen.
Jag är säker på att det är den här vägen.
Vad är det som händer?
Det finns ett band mellan oss. Och just nu känner jag din rädsla.
Så långt skulle jag inte gå. Låt oss kalla det...medkänsla.
- Vad gjorde du? - Jag stängde av dem.
- Du menar att du dödade dem. - Jag kan inte lämna några lösa ändar.
Det finns fler där de kom ifrån.
Ta henne till skeppet. Vi åker nu.
Har tröttnat på att bli beskjuten av våra egna vapen.
Jag gillar det inte vilket vapen det än är.
Hallå? Är det någon där?
- Ni måste hjälpa oss! - Var det Halling?
- Halling? - Överste, här borta!
- Sheppard, roligt att se dig. - Detsamma, min vän.
- Mår ni bra? - Ja.
Teyla sa att ni skulle komma. Michael har tagit henne.
Få ut ditt folk härifrån. Vi möts upp senare.
Herregud.
De är döda.
Sheppard.
- Tror du det är Teylas? - Nej, och det gör inte ni heller.
Vill inte stressa någon, men ett skepp håller på att starta.
Carson! Carson!
Vet att jag är den sista personen du skulle träffa.
Jag är här för att hjälpa dig. Har inte tid att förklara, de andra väntar.
- Vi måste gå. - Jag kan inte.
Kanaan, fadern till mitt barn är här. Jag lämnar inte honom.
- Finns ingen tid. - Alldeles riktigt.
Du skulle ha flytt när du hade chansen, men du lät känslorna komma i vägen.
- Håll dig borta, jag varnar dig. - Skjut honom, Carson!
Han vill inte skjuta mig.
För att vara exakt, han vill inget hellre, men som min skapelse-
-så är han under mitt inflytande.
Jag är ledsen, Teyla.
Gör det inte!
Du ser inte ut att må bra, doktorn. Du skulle ha stannat hos mig.
Du skulle ha fått en injektion, men jag har ingen med mig.
Du har uppfyllt ditt syfte.
Det är dags att gå.
Ta en titt på östra väggen. Det ser ut som gasbehållare.
Värt ett försök.
-Var är Beckett? - Den här vägen.
- Det är Carson. - Vad hände?
- Du sprang iväg. - Såg du henne?
- Vad fan är det? - Det är skeppet.
Hjälp honom.
- Vi sökte, men hon var inte kvar. - Då får vi anta att Michael har henne.
Vi har fångar som kommer att prata. Vi kommer att hitta henne.
- Hur mår han? - Hans kropp lägger av.
Finns inget jag kan göra. Vi kan inte vänta längre.
- Zelenka förbereder kryokammaren. - Jag hade honom i mitt synfält.
- Hade bara behövt trycka av. - Du var under hans inflytande.
Han kontrollera dem alla... de är hybrider.
Du gjorde en skillnad. Du fick Michael på flykt. Vi har snart fångat honom.
Säg inget. Du ska vara i kryokammaren tills vi kan hjälpa dig.
Jag är läkare, jag vet min egna prognos.
När jag är i kammaren finns det en chans att jag inte kommer tillbaka.
Allt är klart.
Vi kommer fortsätta leta tills vi hittar ett botemedel.
- Jag har ett team, de bästa vi har. - Tack.
Vi får botemedlet när vi har fångat Michael.
Samantha, det finns ett brev till min mor i mitt rum.
Var inte orolig, jag berättade inga hemligheter.
Säg att du hittade det efter att du hade skickat iväg sakerna.
Det är bara några saker jag skulle ha sagt tidigare.
- Jag ska se till att hon får det. - Tack.
Var inte orolig, du kommer ut därifrån på nolltid.
- Överste, du ser till att få hem henne. - Det kan du lita på.
- Det var det här jag var rädd för. - Jag är ledsen.
Du kommer bara känna en kall känsla när kapseln aktiveras.
Du kommer att övervakas dygnet runt.
Tack, Rodney.
Jag vill att ni alla ska veta...
...efter att ha sett er igen, så var det värt det-
-vad som än händer.
Jag hade tänkt programmera in drömmar i den här. Intresserad?
Fiska i högländerna... Några blonda massörer.
- Rodney... Jag klarar mig. - Alldeles riktigt. Det gör du.
För det här är inte farväl, för vi ses senare. För det bestämde vi.
- Gjorde vi? - Det är så jag kommer ihåg det.
Då ses vi senare.
Översättning av: SSG - SweSUB Group © (Barbie_on_Weed)
www.SweSUB.nu