Kanske om vi...
Nej.
- Varför tar vi inte in Vålnadern? - Nej.
Mycket av nanoitkodningen är baserad på hans beräkningar, så kanske...
A. Han hade inte hjälpt oss. B. Vi behöver inte honom.
C. Kan jag få kaffe?
Du har stått och stirrat på tavlan i tre timmar.
- Det kommer till mig. - Maila henne.
- Ursäkta mig?! - Rodney, vi sitter fast.
Och det har vi varit i tio timmar, fråga henne om hjälp.
- Jag sitter inte fast. - Sist hjälpte hon oss.
Jag kan inte sitta och vänta på att du ska få en uppenbarelse.
- Finns nog viktigare saker att göra. - Vad som helst, bara det funkar för dig.
- Klar! - En stor kaka?
- Vill du inte använda en form? - Nej, jag vill bara ha en stor.
- Något nytt? - Bara från min bror.
Han behöver hjälp igen, är det okej om jag...?
Ingen fara.
- Kan du inte sova? - Tyckte jag hörde något.
- Madison? - Vet inte?
- Jag går och tittar. - Hon gick nog ner för mer kakor.
Ner!
Du följer med oss.
Översättning: Barbie_on_Weed www.SweSUB.nu
Mina herrar, agent Barrett, jag jobbar för NID.
Mr. Woolsey har bett mig hjälpa er.
- Tyvärr under dåliga förhållande. - Har kidnapparna hört av sig?
- Nej. - Jag måste till Vancouver.
- Det går fort, Deadalus är i omloppsbanan. - Någon ny information?
Nej, inte ännu. NID har förbindelse med CSIS och vänta oss.
Canadian Security Intelligence Services. Är som våran CIA.
- "CSIS"? Kom ni inte på något bättre? - Vi kommer vara bland folk, så...
Ett klädombyte kanske.
Vad?
- Jag ser dum ut. - Du smälter in bättre.
- Jag står ut vad jag än har på mig. - Det har du rätt i.
Titta din morbror.
- Ska du inte säga hej? - Var är mamma?
Hon har åkt iväg, men kommer snart hem igen.
- Kan vi... - Visst.
- Vem gjorde det här? - Vet inte, men vi har resurser och...
Sist du var här åkte hon nästan inte till Atlantis.
Jag sa... åk, annars ångrar du det. Hon visste att det skulle bli farligt-
-men ni två är så tävlingsinriktade. Det är ditt fel, Rodney.
- Att hon blev kidnappad var ditt fel. - Det vet vi inte.
Gör vi inte? Så fyra män med masker bröt sig in för ett recept.
- Du är arg och det har du rätt till. - Om något händer henne...
Vi ska hitta henne.
Få bara henne hem.
Det ska jag.
Kom.
- Vart ska vi? - Åka bort ett tag, bara.
De tar in på ett hotell, ingen anledning att vara kvar här.
Ni kan lämna oss nu.
- Var vill du börja? - Vi höll kontakten genom mail.
- Hon bollade några idéer med mig. - Om vad?
Innan Vålnadern dök upp, försökte jag förfina den medicinska nanoitprogrammet.
- Det som räddade dr. Weir? - En komplex version av det, ja.
Men när vi fick veta att Replikatorerna anföll världar i galaxen,-
-så riktade vi vår fokus på dem.
- Och Jeanie fick programmet? - Jag behövde hjälp utifrån.
Men vad har det med hennes bortförande att göra?
"The Trust" eller någon annan organisation behövde kanske info om mig-
-eller programmet. Men mailet och borförandet måste höra ihop.
- Det är ett bra ställe att börja på. - Har någon rört datorn?
Nej. Jag sa att du ville kolla på den först.
Ni kan åka tillbaka till hotellet, jag ringer om jag hittar något.
- Vi stannar. - Det tar tio till tolv timmar,-
-och det finns inget ni kan göra, så åk tillbaka till hotellet.
Här.
Vänta, snälla...
Det är ingen fara.
Låt mig...
Vem är du?
Mitt namn är Henry Wallace. Jag är ledsen för att...
Du behöver göra ett jobb åt mig.
Det var någon som övervakade min systers dator.
Och jag har fått fram en adress. Vi är påväg dit nu.
- Skulle det inte ta tio timmar? - Ibland är jag för smart.
- Stanna vi huset tills vi är där. - Försent, vi är snart där.
Du får adressen, så möts vi där.
- Verkar vara platsen. - Ska vi inte vänta på Sheppard och Ronon?
Tillbaka.
Det funkar också.
- Du har inte fler på dig? - Har ett hagelgevär i bilen.
- Vad hände? - Två män, måste ha följt efter oss.
Han är inte här. De tog honom.
- Du lever. - Vad gör du här?
- Kom så fort jag hörde om bortrövandet. - Har du sett min familj.
De har beskydd, så du behöver inte vara orolig.
Jag blev överfallen när jag försökte hitta dig.
Vad bra. Först får du mig tillfångatagen sen dig själv.
- Jag fick dig tillfångatagen?! - De övervakade min dator, eller hur?
Hade jag inte varit här om inte för dina mail?
- Är det här ett labb? - Du är verkligen smart.
- Var är vi? - Jag vet inte, jag var på ett plan...
Jag också. Vet du vem som ligger bakom det här?
Dr. McKay.
Jag har hört mycket om dig. Trevligt att träffas.
Trodde att du skulle dyka upp om din syster försvann.
Vi var inte säkra, men det var en stor bonus.
Bonus?
Jag vet inte vem du är, men du har gjort ett stort misstag att tag mig hit.
Så låt oss gå, annars kommer det soldater inspringande.
Det är jag säker på att det inte gör. Din sändare är avaktiverad.
Vem är du?
Jag skulle ha börjat med det.
Mitt namn är Henry Wallace.
- Jag är VD för... - DMT, super.
- Då vet du vem jag är. - Jag känner till ditt arbete.
- Vad är DMT? - Devlin Medical Technologies.
Jobbar till största del för staten och framställer subcutaneous sändare.
Hur vet du att jag finns?
Ert företag har bara begränsad kunskap om redan offentliga militära experiment.
Vi får tag på saker genom Stargate-programmet,-
Och integrerar dem med Jordbaserad medicinteknik.
- Sånt ska inte du veta. - Nej.
Men år av att ha blivit dumförklarad av militären.
Började jag gräva lite. Det var då jag hittade SGC,-
-Atlantis och dig.
Och det är därför vi har bevakat din familjs e-post ett bra tag nu.
Vad vill du mig?
Jag är i en återvändsgränd och behöver hjälp.
Min dotter... Sharon.
- Vad är det för fel på henne? - Hon lider av kronisk lymfatisk leukemi.
- Jag är ledsen... - Hon har varit oemottaglig för,-
-induktiv kemoterapi. Prednison, Vincristin, kraniell strålbehandling...
- Hur ska jag kunna hjälpa till? - De bästa läkarna har gett upp hoppet.
- Och planera begravningen. - Ja, och ingen av oss är läkare.
Det senaste projektet som mitt företag har jobbat på för SGC,-
-innebär tillämpning av avancerad nanoteknologi.
Vi var nära en prototyp. Hon fick första dosen av nanoiter förra veckan.
Du är långt ifrån färdig med utvecklingen. Jag har månader kvar innan de är klara.
- Mitt team trodde alla buggar var borta. - Så lätt är det inte.
Jag vet det... nu. De krånglar.
- Självklart. - Det är inte det att de inte fungerar...
-de ställer till med mer problem än cancern.
Hennes kropp slår ut dem.
När jag såg din korrespondens med Jeanie, behövde jag någon som kunde med koden.
- Så Jeanie var bara bete? - Hon hade bättre insikt i koden än du.
- Ska inte döma efter några mail. - Det har ingen betydelse.
Om vi inte gör något snabbt så dör Sharon.
Få nanoiterna att fungera så släpper jag er.
- Verkligen...? - Absolut!
Om vi inte gör det?
Det är rätt, sir. De måste ha oskadliggjort sändaren.
Tipset du hade?
Gav inget. Var ett hyrt ställe i Singapore som det gick genom.
Och vad det gick därifrån, vet vi inte. De bästa jobbar på det.
Vi ska följa upp alla papperen och se vad det ger.
Tala med vittnen, vi har halva polisstyrkan från Vancouver på detta.
Vi ska ta dem.
De Kommunicerar inte. Det är vad som skapar problemen.
De tar bara vissa celler, har även täppt till 3 artärer...
Något i koden gör att de inte förstår varandra.
Lyssnar du på mig? Vi behöver lösa problemet med kodningen.
- Vi behöver sticka härifrån. - Ja. Med att lösa problemet.
- Så ung och naiv. - Har du en bättre idé?
Vi har tillgång till nätverket så vi kan hålla koll på Sharon.
Vilket betyder att jag kan hacka in i huvuddatorn.
- Men Sharon. - Oss då?
- Vi kan hjälpa henne. - Sen då, kommer han låta oss gå?
Tror du han ger upp sitt liv?
Han är desperat, det förstår en förälder.
Säg att vi lever i en fantasivärld och han låter oss gå om vi räddar henne.
Om vi misslyckas och hon dör, tror du han låter oss gå, då?
Precis!
Jag har jobbat på en kod för att få upp dörrarna.
- Är du redo? - Vad händer sen?
Jag har memorerat byggnadens korridorer från datorn här.
Okej.
Kom.
- Du sa att det fanns en trappa här. - Det ska det göra.
- Vänta! Vi måste gå tillbaka. - Varför det?
För att allt blev ihopmixat. Vi får försöka igen.
- Fattar inte att jag förlitar mig på dig. - Vad pratar du om?
- Köpcentret, pappa ringde efter polisen. - Stället var stort.
- Det fanns kartor överallt. - Som visade fel, kom nu.
Spring!
Varför gjorde du så?
Varför...?
- Min dotter är döende. - Du kidnappade oss, vad väntade du dig?
Ni skulle inte fått tillgång till nätverket.
Du kommer aldrig att hjälpa mig.
- Du kommer att döda oss ändå. - Jag gav er mitt ord.
Det betyder ingenting för mig.
Snälla...
Min fru dog för tre år sedan.
Kan inte gå genom det igen. Sharon är allt jag har.
Du kan rädda henne.
Det här är ett projekt som kanske inte fungerar.
I värsta fall så hade jag veckor kvar med Sharon.
- Nu är det bara dagar kvar. - Du skulle aldrig ha injicerat henne.
Nej.
Det kommer att fungera.
Det måste det göra.
- Vad är det? - En dos nanoiter.
- Vänta, snälla! - Jag är ledsen.
Du behöver något som motiverar dig.
Fixa det här. Annars dör båda två.
Är du okej?
Ja.
Du hade rätt. De kommunicerar inte.
Fast DMT framställer sina egna nanoiter.
Kommer det mesta av koden från Replikatorerna.
Och vi har bara börjat förstå kodningen.
- Med Vålnadern som vi har jobbat med... - Har ni jobbat med en Vålnad?
Det är en lång historia. Vad jag försöker säga är,-
-programmet som vi jobbar med ska hålla dem i schack.
Vi ska se till att de inte går bärsärkargång.
- Men inte så de blir helt ineffektiva. - Vi måste släppa dem fria.
Nanoiterna kan inte kopiera sig själva.
Om vi släpper dem så kanske problemet försvinner.
Borde inte vara svårt, bara två till tretusen rader av kod.
- Jag är ledsen för det här. - Jag vill inte prata om det nu.
Vi måste skriva programmet och sen ladda upp det.
Jag kommer att skrika på dig senare, okej?
- Vi går runt i cirklar. - Jag vet inte ens vad vi gör.
Vi försöker matcha företagen.
Företaget som hyrde stället för internet routern-
-ägdes av ett annat företag och sen två andra.
Försöker sammankoppla ett företag som övervakade-
-Jeanies dator till ett som skulle vilja ta henne.
Troligen ett företag ägd av the Trust. Men vi har ingen koppling än..
De visste tillräkligt för att stänga av sändaren.
Att de visste hur, bevisar att de kände till Stargate-programmet.
Igen, the Trust.
Vi kanske skulle vidga sökandet. Det kanske inte var någon av dem.
Andra kända fiendegrupper?
- Eller allierade. - Kineser? Ryssar?
McKay sade att han jobbade på ett program som ska stänga av Replikatorerna.
- Jobbade han med någon här på jorden? - Nej. Inte vad jag vet om.
Ett annat företag jobbade på ett nanoit- program, men inte med honom.
Vilket företag var det?
Jag vet inte. Ge mig några minuter.
- Var ska du? - Äta.
Om du har glömt så är McKay och hans syster försvunna.
Behöver du min hjälp med att stycka upp företag?
När du hittar någon att rikta vapnet mot, säg till mig.
Låter bra.
- Hur lång tid? Några timmar? - Något sånt.
Inga uppdateringar? Vet att vi är fångar, men, kom igen...
Tog 10 sekunder att ladda upp programmet. Varför tar det sån tid?
Det tar tid att få veta om vår kodning får nanoiterna att slå ut cancern.
När vi aktiverade dem i Weir så gick det direkt.
Då bytes de skadade cellerna ut. Våra måste hela dem.
Men nu borde de ha sett skillnad i hennes tillstånd.
- Varför säger de inget? - Sitt ner. Du gör mig galen.
Ska du gifta dig med Katie?
- Du hörde mig. - Vad kom det ifrån?
Vill inte tänka på att jag har små robotar i kroppen för att du behövde hjälp.
Vill du prata om det?
- Nej. - Ska du gifta dig med henne?
- Jag vet inte. -Ni har träffats i över ett år nu.
- Tror du att du träffa någon bättre? - Nej, det är inte det.
Det gör du inte.
Att du hittade någon som står ut med dina små fel är ett mirakel.
Plus, fysiskt, är du... Hur ska jag säga det här?
- Du är ingen John Sheppard. - Okej.
Vi pratar om hur det här är mitt fel, jag gillar det bättre.
Följ med mig.
Kom in.
Sharon, jag vill introducera dig för Rodney McKay, Jeanie Miller.
Det var de som räddade dig.
Trevligt att träffa er. Tack så mycket.
- Hur mår du? - Bättre än jag har gjort på flera år.
Och cancern?
Vi hittar inget spår av det.
Jag är nervös för det är amiralen jag pratar med, så jag sa,-
"Sir, om du använder I37 form istället för en N1,-
-så slipper du att använda hundra G72s,"-
-och det blir tyst.
Ingen säger något, på, jag vet inte, känns som minuter,-
-och tillslut kollar amiralen på Landry och säger, "Hank,-
-kille här har rätt, och jag tror att vi har hittat en ny bingospelare."
Bingo! Gud.
"I37!"
"N1!"
"G72!" Bingo!
Vem har sagt att amiralen inte hade humor?
Och en annan gång när general O'Neill och jag,-
-vi var... - Säg att du har något.
- Devlin Medical Technologies. - Och det betyder?
Du har någon att rikta vapnet mot.
Vad ska du göra med oss?
Vi firar här.
Hon har fortfarande nanoiter i sig, och vi är fortfarande fångar,-
-så du får förlåta mig om jag hoppar över champagnen.
Jag håller vad jag lovar.
- Jag släpper er. - Bara sådär?
Bara sådär.
- Du blir arresterad. - Det hjälper inte.
Jag vet.
Jag visste att när jag kidnappade er så skulle jag åka i fängelse.
Men jag bryr mig inte.
Min dotter kommer att leva. Det är allt som betyder något.
- Förvänta mig inte att du ska förstå. - Det gör jag inte.
Vi har gjort en bra sak idag. Och inte bara för min dotter.
Kanske har botat all typ av cancer. Så, snälla...
En skål.
För framtiden.
Sir, vi har ett problem.
Undan!
Inget. Kör igen.
Laddar.
Undan!
Stäng av den.
Jag är ledsen.
Hon var ju bra. Jag förstår inte.
Hennes hjärta stannade. Vi fick inte igång det igen.
Jag vet inte vad som hände.
- Vi måste härifrån. - Jag vet.
Vi måste tillbaka till SGC. Dina nanoiter kör samma program.
Ska se om jag kan avleda vakten. Jeanie?
Vad gör du?
Jag är så ledsen. Min bror och jag måste gå.
Vi måste till ett större labb med fler vetenskapsmän.
Snälla.
Vet inte vad jag ska göra.
Jag kan inte tänka mig vad du går igenom nu.
Vet att du är arg. Skulle jag också vara, men...
Om inte jag får behandling...
Jag har en familj, man och en dotter. Snälla.
Jag behöver hjälp, jag kan inte få det här.
Jag är ledsen.
- Du sade att hon var död. - Det var hon.
Nanoiterna är fortfarande aktiva.
De skulle ha stängt av sig när de var klara.
Är inte testad på levande ting, och har bara-
-fungerat tillfälligt i simulering. Programmet är inte klart att användas.
- Fick nanoiterna liv i henne igen? - Den enda förklaringen.
Varför dog hon från början? Skulle inte de ha hållit henne vid liv?
Bra poäng.
Doktorn sa att hjärtat bara stannade utan vidare?
Har Sharon problem som inte rör cancern?
Ja, hennes hjärtklaff stöts bort. Biljud från hjärtat.
Vi ökade parametervärdena. De var inte bara programmerade att bota cancern.
Efter leukemin fortsatte de till hjärtat,-
- Och lättast att fixa det... - Stänga av när de läker.
Stänga av hjärtat och strypa syret till hjärnan skulle ge svår hjärnskada.
- Som de kan fixa. - De skulle kunna läka vävnaden, men-
-patienten skulle förlora minnet, talet. - De bryr sig inte om det.
De skulle läka alla sjukdomar, att bevara personligheten bryr de sig inte om.
Kommer hon att vara i det tillståndet?
Hennes hjärna är i bra tillstånd. Det är som om hon har blivit nollställd.
Jag har ju inte cancer?
- De går ju direkt till... - Din epilepsi.
- Jag vill inte stängas av för att lagas. - Det första vi måste göra är...
Är ni okej?
Vi måste få Jeanie till SGC! Är Daedalus i närheten?
Tack, men vi har inte tid för prat. Vi måste till SGC nu!
Daedalus, detta är Sheppard. Vi behöver skjuts.
Jag har satt Jeanie i en medicinsk coma, och brutit hennes ben.
Du gjorde vad?
Vi behöver sakta ner nanoiterna. Vi får iallafall 10 timmar.
Bröt du hennes ben? Kunde hon inte få en sjukdom?
Hon behövde en skada snabbt.
Om vi stänger av innan hon är helad, har hon bara några brutna ben.
- Utan sjukdom måste hon slåss själv. - Precis.
Vi kan inte fortsätta så här, nanoiterna kommer att överge hennes brutna ben,-
-och ge sig på hennes hjärna.
- Kan vi använda en elektromagnetisk puls? - Dessa nanoiter står emot det.
Vi har 10 timmar att skapa ett program som stänger av nanoiterna?
Vad är planen?
Det är pinsam att säga det, men... Jag behöver hjälp.
- Det här var en dålig idé. - Det är den enda jag har.
Varför har du fört mig hit?
Du förstår Replikator-kodning bäst. Vi behöver din hjälp, och det snabbt.
Varför bryr du dig? Du tror väl att vi ska döda dig ändå.
Något som motiverar.
För det första, så tänker vi inte döda dig.
Det vet du nog vid det här laget. Men vi kan inte låta dig gå, eftersom-
-du vet för mycket om Atlantis. Om vi kunde lita på dig.
Så att göra det här hade varit till din fördel.
Jag skulle inte heller gå på det.
Har du några släktingar?
Har Vålnader bröder och systrar? Jag vet inte hur det funkar...
Men med oss, mitt folk... betyder banden mycket.
Min syster är i trubbel, och och det är mycket mitt fel.
Du kan hjälpa oss. Du kan rädda henne.
Det betyder inget, eller hur?
Det hade det inte gjort för mig heller om jag hade varit i ditt ställe.
Om vi vet hur man stänger av nanoiterna från jorden-
-skulle det att varit ett stort steg till att stänga av Replikatorerna.
Jag vet att du har förlorat din kupa. Och det måste ha varit svårt för dig,-
-men veta att de är där ute, och du själv kan göra något, måste göra dig galen.
Så gör inte det här för mig, eller min syster...
Gör det för dig själv.
Gör det för att du kan, och för att det kommer att förgöra Replikatorerna-
-en gång för alla.
Vad säger du?
Tack.
Kanske några buggar kvar, men vi är nära.
Vi?
Jag har bidragit. Om jag kan föreslå några saker...
Mår du bra?
Nej.
-Han kanske luras för att få mat. - Jag tror honom.
Han kan inte fortsätta utan att äta.
Jag förstår vad han gör, men han är mer kunnig än jag.
Kanske på några veckor, men han är den enda som kan göra det på en dag.
NID kommer inte att ge oss en människa som han kan äta av.
Jag vet.
- Det får bli mig. - Vad?
Jag vill att han äter av mig.
- Du vill vad? - Låt honom äta av mig,-
-och få tillbaka sin kraft, och slutföra kodningen och rädda Jeanie.
Ska du sen tvinga honom att ge tillbaka ditt liv? Det gör han inte.
Sharon dog. För en halvtimme sedan.
Vad hände? Skulle inte nanoiterna...
Den här gången var det inte programmeringen, utan framställningen.
I lekmanstermer förlorade nanoiterna kraft när de reparerade hennes artärer.
Hon förblödde. Det fanns inget vi kunde göra.
Jag kan inte förlora min syster, John.
Hur ska jag förklara det för hennes familj?
Vålnadern kommer att döda dig.
- Det är mitt val. - Nej.
Du är ovärderlig medlem i teamet, och du rapporterar direkt till mig.
Vill du prata om rank?
- Du gör inte det här. - Det är mitt fel att hon är här.
Jag kan inte fixa problemet, men jag kan hjälpa han som kan.
Det var inget lätt beslut att tag.
- Jag kan inte. - Snälla.
Jag är ledsen.
Vi har gått genom datan. Vi förstår inte vad som hände.
Jag är ledsen.
- Och Jeanie? - Hon kommer inte att klara sig.
Vi har tagit in en...
...speciallist från Pegasus galaxen.
Från en ras kallad Vålnader. McKay har övertalat honom att-
-skapa ett program som ska stänga av nanoiterna i Jeanies kropp.
Och?
Han är riktigt nära, men han har inte ätit på veckor, så han kollapsade.
Han är för svag för att avsluta kodningen.
Jag förstår inte.
Räddar det hennes liv så låt honom äta.
Han äter av... människor.
Deras livskraft.
- Jag förstår. - Det är svårt att hitta friviliga.
- Så, Jeanie kommer... - Hon kommer att dö.
Precis som Sharon.
Jag är ledsen.
Det är jag säker på.
Det här är Kaleb, hennes man...
Och Madison, hennes lilla dotter.
- Jag ville inte att detta skulle hända. - Det vet jag att du inte ville...
Men det gjorde det.
Nu skyller McKay på sig själv. Jag vet bättre.
Och det gör du med.
Kom igen.
- Kan jag hjälpa dig, sir? - Nej. Inga problem.
Får jag se det, sir?
- Nej, det får du inte. - Sir. Kortet, tack.
- Du är inte dr. Lee, sir. - Är det hans kort?
Vi var precis på gymmet, och vi måste ha bytt byxor, så,-
-kan du öppna dörren för mig? - Inte utan ett kort.
Jag är dr. Rodney McKay. Det här är mitt labb. Kan du öppna dörren?
- Tyvärr inte, sir. - Detta är en fråga om liv och död.
Öppna dörren! Jag har...
- Sheppard? - Släpp in honom.
- Vad... - Jag visade Wallace labben.
Då attackerade Vålnadern. Det är vad som kommer att stå i rapporten.
- Kom. Du har jobb som väntar. - Nej, det har han inte.
- Jag är klar med omprogrammeringen. - Det var snabbt. Få det uppladdat.
- Jeanie? - Mer...
Det är okej.
En medicinsk coma är konstig.
Du är inte den första som säger det.
- Gjorde du... - Ja.
Så jag är...
Du mår bra.
Bortsett från att du har några nanoiter i kroppen.
Tack, Mer.
- Jag är ledsen för allt det här. - Det här ska jag påminna dig om...
För alltid.
Du ska äta mycket vegetarisk mat och tycka om det.
Okej.
Och du ska läsa tre sagor i stället för två...
Och köpa mig en bil.
- Nu tar vi det lugnt. - Jag dog nästan. Det ger en bil.
- Vi pratar om det påvägen hem. - Hem... det låter bra.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
- Hej. - Hej.
Hur mår familjen?
Bara bra.
- Jag köpte en Prius till dem. - Skuld.
Hör här... Jag förstår inte att du gjorde det.
- Vill inte prata om det. - Du fick Wallace att offra sig själv.
- Det gjorde jag inte. - Men hur visste han...
Förklarade en situation.
Han anmälde sig som frivillig.
- Du fick honom att göra det. - Han ville ställa saker tillrätta.
Jag rätt och slätt...
Förklarade situationen?
Ja.
Tack.
Är du hungrig?
Okej.
Vi ser väl lika bra ut?
- Vem har ljugit för dig? - Nej, allvarligt.
Det är jag med. Vem har ljugit för dig?
Översättning: Barbie_on_Weed www.SweSUB.nu