Capitolul șase.
Înainte îi plăcea orașul.
Oțelul și sticla...
Clădirile lui vopsite de culoarea ochilor albaștri ai unei fete.
Dealurile lui, plajele lui...
Trecutul lui leneș... toate astea îi dau un anumit farmec.
Dar acum se terminase.
Dragostea lui pentru oraș se dusese ca toate celelalte.
Adevărul este ca orașul îl sufoca... cu adevărat.
În plus, se săturase de nesiguranța lui despre felul în care arată.
De nevoia lui permanentă de schimbare.
Nu era nici el un învingător.
Scria biografii ale unor tipi, cunoscuți ori semi-cunoscuti.
O ocupație în care cele mai importante cuvinte...
de obicei nu erau scrise.
Prima lui carte a fost "Dead Parents Society"...
despre criminalele gemene din liceu.
Am mâncat două prăjituri...
și apoi am împușcat-o pe mama.
Nu o să menționezi asta în carte, nu?
Partea cu prăjiturile?
Mai era starul porno.
Nu putem să uităm treaba din 1972?
Bunicuța care a strangulat șase bărbați.
Aș prefera să nu menționezi partea...
în care i-am luat cutia cu...
Și subiectul lui actual, astronautul.
De unde naiba scoți tâmpeniile astea?
Din... agenda ta.
Ți-am mai spus, d-le... în perioada aia aveam probleme cu băutura.
Dar problemele cu băutura nu încep decât în capitolul 19.
Haide! Abia mă întorsesem de pe Lună.
Eram terminat în fiecare noapte.
Slujba lui era un spectacol absurd...
și nici viața amoroasă nu era mai bună.
Totuși, credea că exista undeva o persoană...
care va face ca totul să meargă bine din nou.
După căutări minuțioase...
era absolut sigur că aceea persoană nu locuiește în Los Angeles.
Nu o să comand nimic.
Mi-am adus ovăzul.
Apropo, ți-am spus...
că mă împac cu fostul prieten?
O să comand homar și crab.
Cred că ești gata să îmi cunoști doctorii.
Adevărul este că nu-și va găsi niciodată pe cineva aici.
Trebuia să se mute de mulți ani în alt oraș...
dar nu, tot aici era...
Trăia în aceeași casă, cu aceiași buni prieteni...
cu aceleași cărți.
Nu se va despărți niciodată de oraș.
Într-o noapte, orașul l-a dat jos din pat.
Mamă...
Susan, liniștește-te. Sunt în regulă.
Nu m-ai întrebat deloc ce fac.
Da. Stau în pragul ușii.
- Iubito, a fost doar o trepidație. - Mamă! Mamă!
Da, bine, a fost o trepidație mare.
Nu știu. Trei cel mult.
Adică, patru... este un șoc major.
Asta a fost de cel puțin șase.
Tipule, mă refer la dozaj, nu la scara Richter.
În regulă? Pa.
Dozaj. Da, bineînțeles...
Nu, mamă, nu o să mori de la o scurgere de gaze.
De ce nu? Pentru că ai un cuptor electric.
Trebuie să închid. Pa.
Ești în regulă?
Sunt deasupra...
El este Donnie.
Donnie, poți să te duci să stai sub tocul de la ușa aia?
De ce?
Îl cunosc pe Owen de mai mult timp. Aș prefera să mor împreună cu el.
Deci... cine este Donnie?
Chelnerul din localul unde servesc prânzul.
Prânzul? Dar este două dimineața...
Chiar stai 12 ore cu același tip?
Da. Ei bine... a fost un prânz târziu.
Alo?
Eileen.
Nu. Sunt în regulă. Cum... bine.
Chiar acum?
Da, mai am cheile.
Bine. Bine.
Ăsta a fost "apelul"?
Vrea să trec pe la ea.
Sigur a fost "apelul".
Gândul de a fi singură în caz de cutremur...
fără fundulețul tău moale de care să se agațe, o îngrozește.
Atunci a realizat că nu trebuia să te părăsească.
Nu m-a părăsit. Ne-am despărțit.
Nu pot să cred că te duci acolo...
după ce te-a părăsit.
Vrei să te împaci cu Eileen?
Ei bine, m-a înșelat...
- M-a părăsit... - Da.
Și întreg anul trecut am suferit...
Dar, pe de altă parte, numai o femeie deosebită...
poate să te facă să te simți atât de mizerabil. Așa că... s-ar putea.
Îmi pare rău. Nu te putem lăsa să faci asta.
Tipule, are dreptate. Mergem cu tine.
Să mergem.
M-am gândit mult la noi doi în ultima vreme...
și nu mai putem sta fără să facem nimic.
Sunt absolut de acord.
Da. A... trecut un an întreg...
de când eram împreună...
Nu am găsit încă pe nimeni care să-mi placă.
Nici eu. Cred... că este timpul să depășim asta.
Dumnezeule! Mă bucur atât de mult să aud asta.
Adică... stăteam aici în seara asta...
și priveam cum se crapă pereții în jurul meu...
Așteptam să cadă tavanul...
și să mă omoare...
Deodată, totul mi-a fost foarte limpede.
Mi-am văzut viitorul... casa...
gardul alb, copiii...
Dar pe tine nu te-am văzut.
Poate eram la serviciu.
Sau la magazin. Era sâmbătă?
Probabil ieșisem să cumpăr îngrășământ.
Nu, nu. Nu te-am văzut...
pentru că nu faci parte din viitorul meu.
Îmi pare rău, dar... nu pot întâlni pe nimeni...
cu tine în jurul meu, așteptându-mă.
Uite, asta este evident...
doar o reacție pe fond de stres la un eveniment înfricoșător...
Ca atunci când s-a măritat din nou mama ta...
și tu te-ai dus și ai cumpărat un cuptor.
Owen, nu mai răstălmăci lucrurile.
Nu răstălmăcesc nimic!
Spun doar că minciunile, înșelatul...
și jignirile, ne-au făcut mai puternici.
Bine, oprește-te!
Asta nu este una dintre biografiile tale stupide...
în care fiecare primește ce vrea.
Eu nu o să devin niciodată procuror...
și tu nu o să devii niciodată un scriitor.
Și nu o să ne mutăm niciodată înapoi în New England...
și să ne căsătorim. S-a terminat.
S-a terminat cu totul.
Poftim!
Dumnezeule, mă simt mult mai bine, tu nu?
Cum de s-a despărțit de tine? Nici măcar nu mai erați împreună.
Nu știu ce s-a întâmplat. Totuși, are dreptate.
Întotdeauna răstălmăcesc lucrurile ca să le fac să arate mai bine.
Trebuie să înfrunt realitatea.
- Fumezi ceva? - Mulțumesc.
Orașul acesta nu mi-a priit. Trebuie să plec.
Haide... Nu pleci nicăieri.
Ba da. Plec.
Sincer, omule... cred că țintești prea sus.
Țintesc prea sus?
Vorbesc despre cumpărarea unui bilet...
și să stau într-un avion timp de patru ore...
în timp ce pilotul mă va duce la o nouă destinație.
Este o teorie frumoasă, omule...
dar orașul te-a prins de biluțe.
Adică, uită-te la el. Este frumos...
Nu îi poți întoarce spatele.
Stai și privește-mă, prietene.
Bine. Bine. O să-ți arăt ceva.
Ia-o pe prima la stânga.
În istorie, din orașul acesta nu s-a evadat ușor.
Chiar și dinozaurilor le-a fost greu.
Tipule, trăim într-un lighean...
Un lighean care conține mizerii.
De aceea este smogul.
Nici măcar aerul nu evadează de aici.
Bine, deci ai terminat-o definitiv cu Eileen.
Privește partea bună a lucrurilor.
Relația era superficială, fără sex și bazată pe minciuni.
Da, nu numai cu Eileen s-a întâmplat așa.
Cu toate relațiile pe care le-am avut, cu toate cărțile pe care le-am scris.
Oamenii mă angajează să le scriu istoria vieții...
pentru că îi fac să arate mai bine decât sunt.
Mint!
Abia acum ți-ai dat seama de asta?
Nu, nu mai pot ignora asta.
Nu poți fugi de tine însuți, Owen.
Întreaga ta viață este aici.
Da... Ei bine, viața mea și cu mine...
ne-am îndepărtat de-a lungul anilor.
Eu am luat-o într-o direcție, ea a luat-o în alta.
O să ne separăm.
Deci, te desparți de viața ta?
Nu te poți despărți de viața ta.
Te vei târî înapoi la ea.
Ai dreptate. Trebuie să o ucid.
Întâi, trebuia să-și ia la revedere de la grupul de sprijin.
Ei bine, am greșit puțin.
Noaptea trecută, după cutremur...
fosta mea prietena mi-a spus că nu se va mai întoarce niciodată la mine...
Am, realizat că mă mințeam singur...
mințeam colegii...
și pe toți ceilalți din viața mea.
Astfel că astăzi, am venit să spun adevărul.
- Foarte bine! - Foarte bine pentru tine.
Este drăguț.
Noaptea trecută, eram în delir...
extaziat de drogat...
Era fantastic!
Am realizat că tot progresul...
pe care l-am făcut aici...
Adică, puteam la fel de bine să ne drogăm.
Adică, Keith... Keith poate nu mai bea...
dar i-a trimis tatălui lui o altă vrabie moartă.
Joan, ei bine, Joan este trează...
dar a dat bomboane de Halloween din nou dezbrăcată anul ăsta.
Oricum, aveți grijă.
Părăsesc orașul să îmi încep noua viață.
Dar înainte să fac asta o să aprind o țigară.
Ce rușine!
Owen! Stop! Stop! Owen! Ascultă-mă, vrei?
Ascultă-mă. Dacă nu te întorci acum...
o să ajungi la limită!
Jack, liniștește-te. Lumea este rotundă.
În continuare, trebuia să îndrepte lucrurile la serviciu.
Am făcut niște modificări...
pentru că am simțit că trebuie să oferim...
o relatare mai completă a evenimentelor.
Cel mai important lucru este că scriem o carte...
de care putem fi amândoi mândri.
Ei bine, Shakespeare, sunt două lucruri...
pe care vreau să ni le aducă cartea asta: mândrie și bani. Spune!
"Competiția pentru misiunea Apollo"
"era mai încinsă decât parcarea navetei Houston în iulie".
Este bine. Îmi place asta.
"Știam că selecția finală va fi în funcție de politică"
"așa că m-am oferit voluntar să pilotez avionul senatorului Baldridge".
"În weekend-ul acela mi s-a ordonat"
"să duc cu avionul niște târfe la Camp David".
"Rușii erau în oraș"
"iar Nixon vroia să facă o impresie bună".
"Restul este istorie. Până în zilele astea..."
"mă gândesc că dacă Bresnev nu era îndestulat"
"de o micuță dansatoare coreană pe nume Susu..."
"Nu aș fi devenit..."
"eroul national care sunt astăzi".
Cine naiba crezi că ești?
Da? Vroiam să te întreb același lucru...
pentru că sigur nu ești cel din carte!
Apoi venea partea cea mai grea...
despărțirea finală de prieteni.
Ce înseamnă asta, să te desparți de viața ta?
Este unul din cei 12 pași?
Nu, în sfârșit am devenit sincer cu mine...
și cu toți ceilalți din viața mea.
Tare! Ei bine, noroc, omule.
Da.
Înainte să plec, mai este ceva...
ce am vrut să vă spun mereu.
Vă amintiți de tipul ăla de pe caseta voastră de la nuntă...
care era cocoțat pe o chelnăriță...
La începutul filmării...
și tot ce puteai vedea era fundul lui păros?
Dumnezeule! Ai descoperit cine era?
Da! Eu eram.
Îți aduci aminte când Allison era printre fete...
și tu m-ai rugat să aflu dacă vrea să se culce cu tine?
Da. Din câte îmi amintesc, a spus că eram un smoc de păr cu vagin.
De fapt, nu a spus ea asta. Eu am spus.
Tu ai spus?
Da. Allison a spus de fapt că ești atrăgătoare.
Deci puteam să mă culc cu Allison în tot acest timp?
Dumnezeule!
Dacă spectacolul meu despre brânză este foarte bun pentru mințile americanilor,
de ce naiba ai scris prostiile alea?
Nenorocit fără talent!
Cel puțin brânza mea nu miroase.
Ei bine, mulțumesc, Blaine. Sunt bucuros că am mai putut vorbi.
Noroc, prietene.
Despre ce naiba a fost vorba?
Nu știu.
Am început să le vorbesc din inimă, înțelegi?
După o oră, nu mai aveam absolut niciun prieten.
Vor fi mai multe motive să nu mă mai întorc.
Omule, sunt încă prietenul tău.
Da, vroiam să ajung și la asta...
Rob, ascultă, ești unul dintre cei mai apropiați și mai dragi prieteni,
așa că îți spun asta cu dragoste adevărată.
Prietena ta este o nenorocită și țipă foarte mult.
Te îndepărtează de prieteni...
și te pune să iei antidepresive...
Asta te-a transformat într-o tristă și plictisitoare stafie...
care pleacă de la petreceri devreme și bea o cutie de sucuri...
și mai mult ca sigur, stă pe WC când urinează.
Crede-mă. Toți prietenii tăi sunt de acord...
femeia asta are creierul unei mașini...
și o inimă de mărimea lui Zoloft.
Părăsește-o!
Bună. Ce se întâmplă?
Bună! Tocmai îi spuneam lui Rob ce nenorocită ești...
și că l-ai făcut să fie plictisitor...
Să te ia naiba, Owen!
Să mergem.
La revedere, vechi prieten.
O să îmi lipsești.
Ei bine, este un mod drăguț să-ți iei la revedere de la prietenii tăi.
Nu poți spune că nu am fost sincer.
Cel puțin plec cu conștiința curată.
Ce o să faci când o să vrei să te întorci?
Asta e frumusețea. Acum nu mai pot.
Minunat. Minunat.
Deci ți-ai aruncat viața la gunoi. Pentru ce?
Printre altele...
un fost fizician rus, câștigator al premiului Nobel.
I-am spus că îi scriu primele trei capitole...
gratis, dacă mă angajează să îi scriu biografia.
Dragă d-le McCabe, sunt foarte interesat de propunerea dvs.
Cu cât veniți mai repede în Breighton...
cu atât mai repede putem începe.
De fapt, vă sugerez să plecați imediat...
înainte să fie un alt cutremur.
Los Angeles este un oraș osândit.
Al dvs., Vassily Stepniak.
Asta este...
Deci, bănuiesc că este...
este ceva real.
Nu ai niște cuvinte de final cutremurătoare și pentru mine?
Nu sunt cuvinte pentru tine.
Owen?
Owen.
Prietenul lui Eileen, nu-i așa?
Dumnezeule! Bună. Nu te-am recunoscut.
Da, bine... Data trecută când m-ai văzut...
probabil aveam ochii deschiși...
și limba mea nu era în gâtul cuiva.
Știam eu că este ceva diferit. Ești Val, nu?
Da. El este... prietenul meu Max.
- El este Owen. - Bună.
Owen și cu mine ne-am cunoscut acum câțiva ani când a fost deversarea aia de petrol.
Deci înseamnă că ești și tu prieten al Pământului.
Nu, eram acolo ca să agăț fete.
Ce mai faci? Ești tot cu Eileen, sau...
Ei bine, Eileen și cu mine, știi tu...
Adică, am hotărât că am fi mai fericiți...
Este complicat.
M-a părăsit.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Dragă, avionul decolează. Trebuie să plec.
- Dar mai ai zece minute. - Da.
- O să te sun. - Bine.
- Pa. - Pa.
De când sunteți împreună?
Patru ani.
A primit o slujbă bună în Miami...
așa ca o să stea acolo pentru un timp.
Ceea ce este în regulă. Adică, noi...
Este complicat, dar...
Și eu am fost părăsită.
Serios? Este minunat.
Este minunat?
Minunat, adică... da, minunat. Adică, știi... vreau să spun, eu...
Max și cu mine nu ne cunoaștem de mult, dar "O să te sun?"
Adică, o femeie ca tine...
Poți avea pe oricine dorești și...
Știi, nu este treaba mea...
Vrei să bei ceva?
Da, mi-ar prinde bine încă una.
Bine, bine. Acum du-te acolo și fii sincer...
pentru că dacă ești sincer...
și spui exact ce gândești...
nu-ți va mai vorbi niciodată...
și poți pleca naibii de aici.
Bine. Acum.
Mi-ai dat cele mai bune nouă secunde de fantezie din întreaga mea viață...
ceea ce este mai mult decât viața mea obișnuită.
Este amuzant.
Nu, este foarte, foarte pervers.
Nu, este amuzant, pentru ca și eu am avut fantezii cu tine...
Ai avut?
Cum erau?
Erau doar... ceva murdar...
să mă trezesc în mijlocul nopții transpirată...
genul ăsta de fantezie.
La naiba!
Ești în regulă?
Nu prea...
Da, pari puțin... nu știu...
maniaco-depresiv sau ceva asemănător.
Din fericire pentru mine, companiile aeriene nu te pun să plătești în plus
pentru exces de bagaj sentimental.
Acesta este ultimul anunț pentru zborul 505...
servire nonstop până la New York.
La naiba! Este zborul meu...
Bine, sună-mă când te întorci.
Sigur.
Îndepărtează-te și roagă-te lui Dumnezeu să nu ai numărul ei de telefon.
Așteaptă, Owen!
Aproape uitasem să-ți dau numărul meu.
- Mulțumesc. - Călătorie plăcută.
Mulțumesc.
Acesta este zborul 505?
Da. Tocmai am închis poarta.
Nu, nu. Trebuie să plec de aici.
Am rupt toate legăturile cu acest oraș.
Chiar dacă aș vrea, nu mă mai pot întoarce.
Pentru ca avionul avea întârziere...
ei bine, am întâlnit o femeie de care m-aș putea îndrăgosti...
Îți spun...
dacă nu mă urc chiar acum în acest avion...
S-ar putea să o sun. Apoi ce fac?
Adică, aș putea sta aici câțiva ani.
Dacă va merge relația?
Revino-ți. Nu va merge.
De unde știi asta?
Dacă, plecând acum...
mă condamn la o viață...
superficială, cu relații eșuate...
pentru că mă voi gândi întotdeauna la ea?
Te urci în avion?
Nu, mulțumesc.
Noroc data viitoare.
Isuse! M-ai speriat de moarte.
Scuză-mă. Nu știu la ce m-am gândit...
să intru așa în patul meu...
Bine, poți să pleci acum.
Îmi pare rău. Am crezut că ai plecat...
și ai un pat uriaș, așa că...
Stephanie, poți să-mi dai te rog chiloții?
Ia-i singur. Sunt dezbrăcată.
Ei bine... și eu.
Uite, pleacă, măgarule. Este a mea.
Bine, Owen, ce naiba s-a întâmplat?
Ei bine...
Am cunoscut pe cineva.
Te-ai întors pentru o femeie?
Știu, știu. Lucrurile mergeau atât de bine.
Cine este?
Este o prietenă a Eileenei.
Te-ai întors pentru o prietenă a Eileenei?
Eileen avea prietene urâte, oribile.
Bine, era o cunoștiință.
Ne-am întâlnit acum câțiva ani. Atunci avea un prieten.
Aseară, la aeroport, ne-am întâlnit din nou
și, bineînțeles, suntem amândoi singuri.
Deci ți-a stricat plecarea.
Nu pot pleca acum...
când știu că ea este acolo și este disponibilă.
Altfel, m-aș întoarce în trei săptămâni.
Porți mărimea 32?
Da.
Ce ai să faci. O să te duci la o întâlnire?
Ei bine, trebuie să mă asigur că nu este potrivită pentru mine.
Știi... psihologii spun că îți trebuie...
cel puțin trei luni până când arăți cine ești cu adevărat.
Nu, nu. O să încerc asta mai repede.
Cine sunt cu adevărat va apărea la prima întâlnire...
și o să îi spun veștile proaste în față.
Nu vreau să fiu prietenul ei.
Nu vreau copii, pentru că și așa...
sunt prea mulți părinți în lume.
Și nu am nicio părere despre pantofii ei.
Chiar crezi că o să-i placă asta?
Întotdeauna există o șansă.
Adică, cine poate știi unde sau când te vei îndrăgosti?
Trebuie să încerc.
Bănuiesc că o să-ți vrei camera înapoi.
Nu, am rezervare în altă parte mâine noapte...
Da, Bucky, sunt tot în Los Angeles.
Am sunat doar să-ți spun...
că ești un mare scriitor, Shakespeare.
Ai putea fi un al doilea Michael Crichton.
Da, scriem amândoi despre dinozauri.
Haide, de ce mă rănești așa?
Am cel mai mare respect pentru tine.
Ce zici de 5.000$?
Bucky, ascultă, nu este vorba de bani.
Este despre respectul față de mine.
Te-am auzit. Dar 7.000?
Am spus nu! Renunț! Punct!
Bine, în regulă.
Ai fost sincer cu mine. Apreciez asta...
pentru că acum pot fi și eu sincer cu tine...
nu ești bun de nimic, salahorule!
Eu sunt... o figură istorică. La naiba!
O să-ți arăt eu scriitorașule!
Oricine poate scrie o carte, fund șters!
Haide. Nu poți...
să i-o tragi de la prima întâlnire.
În afară de asta, nu te-ai culcat niciodată de la prima întâlnire cu cineva...
în toată viața ta.
Vezi, m-am săturat să aștept până la a treia întâlnire ca să fiu respins.
O să-i spun: "Uite, suntem amândoi adulți".
"Știm amândoi de ce suntem aici, așa ca să facem sex în noaptea asta."
Dacă merge bine...
vom lua un prânz că se ne cunoaștem.
Poate ar trebui să suni acum după mașina aeroportului.
Sper că nu te deranjează că te-am sunat atât de curând.
În mod normal, m-aș fi prefăcut ocupat și aș fi așteptat cinci zile...
dar acum fac experiența asta cu sinceritatea.
La naiba! Credeam că ai sunat repede pentru că sunt atrăgătoare.
Nu... a fost numai asta.
Pentru mine, inteligența...
contează cam trei procente.
Care este mașina ta?
Cea cu lumina deasupra.
Taxiul?
Da, mi-am vândut mașina.
Bine, bine.
Deci ai crescut în Glendale.
Da.
Părinții tăi mai trăiesc acolo?
Da.
Sunt foarte drăguți. Nu sunt prea interesanți.
Cum se numesc?
Roberta și George.
Mi-ar plăcea să-i întâlnesc cândva.
Când o să poți.
Ce fac în noaptea asta?
Nu știu. De ce?
Crezi că s-ar supăra dacă am trece pe la ei?
Ai spus că nu prea fac prea multe. Eu...
De ce ai vrea să-mi cunoști părinții?
Uite, am putea avea un gen mai vechi...
de primă întâlnire în noaptea asta...
sau putem vedea dacă avem un viitor împreună...
și să-ți cunosc familia.
Bine. Asta este o nebunie.
Serios? De ce să mai aștept până la a 12-a sau a 16-a întâlnire...
ca să aflu dacă părinții tăi mă urăsc?
Dacă ar fi o problemă, nu ai prefera să știi acum?
Niciodată nu le-a plăcut Max...
Vezi? Și unde este Max acum?
Adică, gândește-te la tot timpul pe care ai fi putut să nu îl pierzi.
Șofer, mergem în Glendale.
Așteaptă, eu...
Ei bine... eram în apropiere...
așa că ne-am gândit să trecem pe aici.
Este foarte ciudat, dragă.
Mai vrei suc, Owen?
Mulțumesc.
Este bună salata de ouă.
Sunt castraveciori.
Acum, de unde o cunoști pe Val?
De la aeroport, George.
Stăteam acolo seara trecută...
puțin deprimat...
cu un gin cu piersică...
când ochii ni s-au întâlnit. A fost ca...
Știi cum câinii pot mirosi și auzi lucruri...
pe care alți oameni nu pot? Eram ca doi câini...
Era un miros între noi...
pe care nu îl putea simți nimeni altcineva.
Owen este scriitor.
Ce scrii?
Ei bine... am început să scriu povestioare.
Apoi m-am mutat în Los Angeles...
unde am continuat să clădesc respect...
coborând așteptările și fiind coautor la autobiografii.
Îi cunoaștem?
Am scris "Dead Parents Society".
Îți amintești gemenele...
care au angajat pe cineva să le omoare părinții?
Apoi alți strangulatori, dar numai minori.
Știi, fiule, ai o atitudine urâtă.
Haide, tată.
Nu te aprinde, d-șoară.
Când eram tânăr...
visul meu era să construiesc prima stație spațială americană.
Am obținut o slujbă la Lockheed...
unde am lucrat 60 de ore pe săptămână timp de 13 ani...
să încerc să îmi împlinesc visul.
Într-o zi, am realizat.
Vopseam o aripă a unui L-1011...
când deodată am realizat...
ca visul meu nu se va realiza niciodată...
pentru că visele nu sunt lucruri mărunte.
De aceea li se spune "vise".
Nu se realizează niciodată.
Sunt fragmente ale imaginației...
care îi fac pe oameni să se simtă rău cu ceea ce fac.
Așa că nu te simți rău că nu îți îndeplinești vreun vis.
Da, dar nu te gândești...
că ai putea să fii mai pretențios...
cu bărbatul pe care ți-l aduce acasă fiica ta?
Avem încredere în Val.
Dacă ei îi place cineva și noi îl plăcem...
chiar dacă nu este realizat.
Mamă...
Roberta și cu mine îi tot spunem...
ca cineva cu mulți bani și ambiții...
nu o să-și piardă timpul să fie drăguț acasă...
precum un tip obișnuit...
cineva care este destul de matur să înțeleagă...
că nu va schimba lumea.
Noroc!
Mulțumesc, Owen.
Da.
Nu știu ce să fac cu Allison.
Trebuia să mergem la un film...
și acum spune că nu mai vrea să meargă.
Toată seara s-a transformat într-un dezastru.
Trebuie să mă ajuți, bine?
În regulă, în regulă.
Du-o la noua expoziție de la Melrose...
și apoi opriți-vă la o supă la "Banzai".
Mulțumesc. Deci, cum merge...
cu bucățica aia a ta?
Nu așa de bine. Părinții ei se pare că mă plac...
Și ea la fel. Doar că...
Nu o să pleci niciodată. Știam eu că te străduiești.
Nu, mai sunt speranțe.
O să-i arăt o față de-a mea...
pe care nicio femeie care se respectă din Glendale...
nu o va tolera.
Nu este minunat?
Da. Și 2.17$. Cine ar fi știut?
Îmi plac autobuzele. Știi, într-o lume în schimbare...
unde toată lumea se intersectează cu fiecare...
Aici este singurul loc...
în care putem experimenta viața cu alte persoane.
Uită-te la asta.
Nimic nu apropie mai mult oamenii decât autobuzul.
Nu mi-au plăcut niciodată autobuzele.
Nu sunt pentru toată lumea.
Știi... este adevărat.
Când conduci o mașină ziua întreagă...
nu prea poți să privești la nimic.
Cel puțin în autobuz, poți...
să observi cât de frumos poate fi orașul.
Scuză-mă?
În special într-o noapte ca asta.
Este atât de senină.
Vântul împrăștie toată ceața și smogul...
și poți vedea cu adevărat.
Este ca atunci când descoperi o pictură sau o sculptură.
Dintr-un anumit motiv, mă gândesc la un striper.
Haide... Linia orizontului este atât de frumoasă încât poți muri pentru ea.
Cândva, probabil va cădea...
și va omorî mulți oameni...
Răspunzi? Este în regulă.
Owen! Sunt Jack.
Întrunirea Fairfax începe în 20 de minute.
Ne rugăm toți pentru tine.
Ești încă un alcoolic și viața ta este...
Uită-te la asta. Despre asta vorbesc.
Vezi clădirea aceea?
Care, clădirea Falafel Queen?
Nu, nu clădirea Falafel Queen. Deasupra. Uită-te în sus.
Este nouă? Nu cred că am mai văzut-o.
Nu este minunată?
Destul de minunată.
M-am simțit foarte bine.
Da. Și eu.
Scuze.
Uite... eu... vreau doar să-ți spun că suntem amândoi adulți...
și știm amândoi de ce suntem aici...
Zeke! Haide, Zeke!
Îmi pare rău.
Nu, este în regulă.
Am mai trecut prin asta cu alții, așa că...
Zeke! Haide!
Este un câine singuratic.
- Da. - Scuză-mă.
Și, vreau să spun, cred că știm amândoi de ce suntem aici...
Așteaptă o secundă.
Zeke!
Este un minunat...
Îmi pare rău.
Nu, este în regulă. Este un câine minunat.
Îmi pare rău! Îi pare rău. Foarte rău.
Este în regulă.
Acum, după cum spuneam...
Mulțumesc. Sună-mă.
Te-aș fi invitat înăuntru, dar mă mai simt încă puțin vulnerabilă.
Nu, este...
În plus, miroși a mâncare de câine.
Este în regulă...
Noapte bună. Mulțumesc încă o dată.
- Mulțumesc. Noapte bună. - Haide, iubitule.
Noapte bună. Noapte bună.
Bine.
Bine? Nu este...
Cum poți spune că este bine? Nu este bine! Este foarte rău!
Deci, ai făcut-o, așa cum ai spus?
Nu, a fost un eșec total.
Atunci de ce îți vinzi patul?
Pentru că încerc să rămân optimist.
Am făcut chestia cu părinții.
Acum este timpul să ne cunoaștem prietenii.
Owen, nu mai ai prieteni.
În afară de asta, ea nu se întâlnește cu prietenii tăi. Se întâlnește cu tine.
Haide... nu te întâlnești cu persoana.
Te întâlnești cu ansamblul.
Prieteni, familie, slujbă.
Adică, întreaga treabă trebuie să meargă.
Una dintre cele mai mari probleme pe care le-am avut cu Eileen...
a fost aceea că îmi ura toți prietenii.
Credea că tu și cu Rob sunteți primitivi și nepoliticoși.
Ce faci în seara asta?
Nu. Nu o să fiu o scorpie pentru fata asta...
doar ca să te fac pe tine fericit.
Am spus eu să fii o scorpie?
Fii tu însăți.
Ai avut multe fete pe salteaua asta?
Nu îți vând ție salteaua.
De ce? Fiindcă sunt lesbiană?
Nu, fiindcă te culci cu femeia...
cu care am vrut întotdeauna să fac sex.
Știi ceva?
Eu... Du-o la expoziția aia de care mi-ai spus mie. O să-i placă.
Mă gândesc să-i cumpăr ceva.
Nu știu ce să-i cumpăr.
Mă gândeam la un articol de lenjerie sau ceva asemănător.
Au sutiene din mătase...
- Pui sânii acolo și pleci... - Te rog, oprește-te.
Nu, serios. Uite, trebuie să mă ajuți.
Allison și cu mine...
avem probleme sexuale, bine?
Ce îi place în pat?
Nu știu. Micul dejun.
Ce!? Bărbații nu vorbesc despre asta mereu?
Nu se poate abține să nu-și pună mâinile pe sânii mei...
dar nu o pot face să aibă orgasm.
Este mai mult decât sexul.
Adică, femeile sunt emoționale.
- Ele... - Da...?
Cel puțin, majoritatea sunt.
Da, cumpără-i ceva. Sună foarte bine.
Ce? Ce să-i cumpăr?
Nu știu. O pălărie. O șapcă. Ceva care să nu fie de culoare albă.
O șapcă. Mulțumesc.
Mulțumesc. Bine...
Deci, cât... 100 $ pentru pat?
Nu ai deja un pat?
Plec de la părinți. Mă mut. Poftim.
Bine.
Deci, unde te muți?
La naiba!
Nu îmi vine să cred că i-ai dat Stephaniei camera mea.
De fapt, Rob a făcut asta.
Ei bine... puteați măcar să-mi spuneți.
La ce te-ar fi ajutat?
Știai că se va muta cineva.
Pot să te întreb ceva?
Chestia asta cu Stephanie este ceva serios?
Mă cunoști. Îmi place să fiu adorată.
Dar se mută aici...
Peste hol. Dacă punem...
și partea cu sexul, o să fim colege de cameră.
Da... dar nu ai pus partea cu sexul când eram eu.
Nu m-ai lăsat nici măcar să-ți văd sânii pe plajă.
Te-ai gândit...
la ce o să se întâmple cu mine după ce pleci?
O să lași o gaură imensă în viața mea...
și pe moment, o umplu cu Stephanie.
Oricum...
se pare că avem mai multe în comun decât credeam.
Îi plac expozițiile, restaurantele japoneze ieftine...
așa cum ne plac și nouă.
Ei bine... mă bucur că vă înțelegeți.
- Salut, Owen. - Bună, Owen, ce mai faci?
- Cine naiba sunt? - Niște prieteni de la "Alcoolicii Anonimi"
Salut. Ce mai faceți? Foarte bine!
Nu ne mișcăm cam repede?
Nu, pare așa pentru că suntem pe str. Fairfax...
și toată lumea a ieșit la plimbare.
Nu. Vreau să spun...
nu este cam devreme să-ți cunosc prietenii?
Eu de obicei nu prezint un tip prietenilor mei...
până nu știu sigur cum stau lucrurile.
Sunt destul de sigur de cum merg lucrurile.
Deci, apoi Adam și cu Sue au spus: "Mergi la nunta lui Rick?"
Eu am răspuns: "Ce nuntă?"
Apoi s-au uitat la mine ca la un curcan...
care nu știa că urmează să fie gătit.
Când o să-ți treacă treaba asta cu Rick?
Nu poți da vina pe Adam...
pentru că Rick nu ți-a spus că să însoară.
- Cine spuneai că sunt Adam și cu Sue? - Îl cunoști pe Neil Lobenthal?
Nu...
Neil a fost un prieten de-al meu și de-al lui Rob.
Locuia cu Adam și cu Sue la colegiu...
și i-a prezentat-o pe Allison lui Rick, fostul ei prieten.
Nu pot să cred că nu sunt invitată.
Toți prietenii mei de la Stanford vor fi acolo. Nu-mi place.
- Ne întoarcem din nou la Rick? - Așa se pare.
Stai puțin. Ai fost la Stanford? Când ai absolvit?
'97. Adică, uite.
Cu toate că nu m-aș duce, mi-ar fi plăcut să fiu invitată.
Eu am absolvit în '96.
Te-ai despărțit de Rick acum șapte ani.
Exact. Treci peste asta.
Am trecut peste asta, dar mă întorc pentru puțin timp.
Nu este cumva vorba despre Rick Labutier?
Nu, un ciudat cu care ieșea Allison.
- Îl cunoști pe Rick? - Da.
Da. Am ieșit în primul an.
Dumnezeule! Dumnezeule!
Nu ești tu fata pe care a cerut-o de soție...
la petrecerea de Crăciun a părinților lui și l-ai refuzat?
Da, pentru că se culca...
cu o proastă din trupa lui.
Aia eram eu.
Da. Nici eu nu sunt o mare admiratoare de-a ta.
Știi, întotdeauna am vrut să te cunosc...
ca să mă uit în ochii tăi,
să-ți mulțumesc că m-ai salvat de un asemenea ticălos.
Dumnezeule! Nu-i așa că era?
Nu era? El și mașina lui tâmpită!
- Uram mașina aia! - Și mama lui?
Îți poți imagina să petreci fiecare Crăciun cu mama aia?
Bine, îți aduci aminte chestia aia de pe...
Vrei să spui...
Ce... ce? Ce era pe chestia aia a lui?
Stai puțin. Stai puțin.
Îl cunoșteai pe prietenul ăla al lui, Dan?
Ți-l amintești pe Dan? Întotdeauna încerca să se culce cu mine.
Dumnezeule! Și cu mine!
De fapt, s-a culcat cu mine.
Dumnezeule! Te-ai culcat cu Dan?
Dumnezeule!
Stai, care Dan? Dan Monahan, sau...
Întotdeauna am vrut să mă culc cu Dan...
dar mi-a fost prea frică să o fac.
Cine naiba este Dan?
Bine, nu te mai întreba. O să-ți spun.
Dumnezeule! Chiar o să-mi spui?
Scuză-mă. Bine, începe de la început.
De necrezut. Allison chiar o place.
Are ceva special.
Când pleci, îmi dai numărul ei de telefon?
Ar fi posibil?
Chiar îmi plac prietenii tăi.
Da, și ei te plac, mult.
Bineînțeles, te-au violat mental întreaga seară.
Nu mă așteptam la așa ceva.
- Dar tu? - În mod sigur, nu.
Aștept poanta...
Poanta?
Da, știi tu, cum că ești de fapt robot...
ai trei bile, sau ceva asemănător.
Ei bine, nici una, nici alta...
dar te rog nu mă crede pe cuvânt...
Serios... eu...
Chiar simt ca relația asta ar putea merge.
Înăuntru ar fi mai bine.
Uite.. adevărul este...
Tocmai am avut o despărțire dureroasă, înțelegi?
Și nu căutam o altă relație.
Perfect.
Până acum două zile.
Cred că mă gândesc să luăm lucrurile încet, înțelegi?
Altfel, va fi doar unul din lucrurile alea...
care se va sfârși, înțelegi ce vreau să spun?
Da, sunt total de acord.
Așa este. Ce vreau să spun este...
Am spus să luăm încet lucrurile și tu mă apuci de fund?
Te contraziceam.
Ei bine, mulțumesc. Apreciez entuziasmul tău...
dar nu sunt încă pregătită. Vreau să aștept.
De ce? De ce să aștepți este o idee bună când este vorba de un bărbat și o femeie?
În toate celelalte lucruri, nu este bine să aștepți.
Vreau să spun, întreaga mea viață am așteptat...
lucruri care nu au venit...
Moș Crăciun, reuniunea poliției...
momentul potrivit să-mi dau demisia...
telefoane de la prieteni când a murit tatăl meu.
Să aștepți este moarte și nu vreau să mai aștept.
Ei bine, atunci poate ar trebui să te duci mai departe...
pentru că nu cred că va merge.
La naiba!
Haide!
Tipule, vino aici.
Îmi pare rău, nu am chef să ne îmbrățișăm.
Uite, i-a plăcut șapca. S-a potrivit foarte bine.
Acum ce fac? Vrea să mergem undeva.
Știi vreun loc drăguț?
Rock Springs Ranch. După Yucca Valley.
Este în deșert, dar este acolo o adiere...
Ca și când ai fi în Cascais.
Bună.
Vrei o clătită?
Nu ar trebui să... faci sex acum?
De fapt, cred că ar fi trebuit să fiu la țigara de după...
sau la tăcerea stânjenitoare de după.
Ce s-a întâmplat?
Știi tu...
nu este pregătită, mai vrea timp, vrea să fie totul deosebit.
Păcat. Părea de treabă.
Da. Pentru un minut, am crezut că am întâlnit pe cineva...
care va face totul să redevină bine.
Una din acelea.
Când a fost ultima dată când ai întâlnit pe cineva asemănător?
A trecut ceva timp. Tu?
Nu cred că există așa ceva.
Noapte bună.
Da, poate suntem noi cele care plecăm din oraș.
Adică, stai să vezi e-mail-ul...
pe care mi l-au trimis Grant și Nancy.
Ce e-mail?
Uită-te la fundul ăsta.
Nu vi se pare că este cam mare?
Vreau să spun că te-ai fi putut rade cu ocazia aia.
La naiba! La câte persoane or fi trimis asta?
Câtorva prieteni. Bine, tuturor celor pe care îi cunoaștem.
Înveselește-te. Vrei ceva "acțiune" înainte de călătoria cu avionul?
Nu mai am nevoie de ele acum că am o relație.
Chiar o faci!
- Da! - Chiar pleci!
Da, patru zile, nouă foste prietene și o slujbă mai târziu...
Plec!
Da, pleci. Da!
La naiba!
Vino să ne întâlnim la întrunirea Venice.
Probabil o să ajungi la timp pentru rugăciunea la liniște.
Dumnezeu, Grația Divină...
Tatăl Nostru, Sfânta Mamă, Sursa Energiei...
- Bine, unde rămăsesem? - O faci.
Da. Așa este!
Voința ta, nu a mea, se va face.
Nu, voința mea, nu a ta. Plec.
O faci, omule! O faci!
Să te ia naiba, orașule! Să te ia naiba!
- Da! - Să te ia naiba!
Da!
Nu mă mai întorc.
Poți să te duci naibii, nenorocitule.
- Owen? - Val?
- Bună. - Bună.
Îmi pare rău. Ești în mijlocul vreunei activități?
De fapt, la sfârșit.
Te-am sunat...
pentru că m-am gândit la ce mi-ai spus aseară...
și...
despre cum nu trebuie să ne petrecem viața așteptând.
Știi ceva, nu te mai gândi.
Evident, eram beat și excitat...
și îți ceream voie...
să-ți fac niște lucruri murdare, rușinoase.
Din fericire, tu... tu ai văzut adevărul...
realitatea și m-ai trimis la plimbare.
Nu, de fapt... te-am sunat să-ți spun că ai avut dreptate.
Nu.
Nu?
- Nu-mi vine să cred. Este minunat. - Ce?
Doar o întrebare... de ce crezi asta?
M-am gândit mult la asta...
la Max și la cum asta nu a dus nicăieri.
Și... chiar te plac.
Ești liber diseară?
Sigur.
Bine, vin să te iau la ora șapte.
Bine, pa.
Nu îmi spune. Ne întoarcem?
Ei bine, dacă locuind aici nu te face să fii deprimat, nimic nu te va face.
Îmi pare rău, dar blestematul ăla de telefon...
m-a făcut să mă simt foarte fericit.
Nu-mi place asta!
Ai terminat?
Recunoaște... o să mai stai o vreme pe aici.
Nu. Nu, nu, nu.
Uite, ai pus relația asta pe repede înainte.
I-ai întâlnit părinții, i-ai prezentat prietenii tăi...
ai insistat să facă sex cu tine aproape imediat...
și, nu știu din ce motiv, ea încă te mai place.
Ce altceva mai trebuie să știi?
Dacă pot avea încredere în ea.
Corect...
Ei bine, îți sugerez atunci să te întorci în casă...
să te împaci cu prietenii și să-ți iei slujba înapoi...
pentru că asta, dragule, o să dureze.
Eu... mai am nevoie de o zi. Eu...
Ce o să faci, o să o duci la detectorul de minciuni?
Rory Riseman da o petrecere. O să o duc acolo.
Rory Riseman este un bețiv nenorocit.
Credeam că te-ai culcat cu el.
Ei bine... m-a excitat.
Vezi? Exact. Vreau să spun...
s-a dat la orice fată cu care m-am întâlnit.
Și ce? Încearcă să se culce cu toată lumea.
Nu îl urăsc pentru că încearcă. Îl urăsc că are succes.
Tipule, ce naiba faci?
Pot să te văd.
Vine Val...
și nu știe că nu mai locuiesc aici.
Omule, la telefon.
Ia-ți și restul lucrurilor de aici.
- Alo? - Shakespeare?
Bucky, ce naiba mai vrei?
Beau șapte căni de cafea pe zi.
Stau la birou și pun virgule.
Scot virgule.
Să scrii este foarte, foarte greu.
Vrei adevărul, Shakespeare? O să-ți spun adevărul.
Am nevoie de bani.
Se pare că am avut o relație...
cu o frumoasă d-șoară, acum ceva timp...
o profesionistă...
Mă costă 8.000 $ pe lună.
Am trecut prin toate, apoi m-a părăsit.
Glumești. O târfă s-a îndrăgostit de tine doar pentru bani?
Shakespeare, ești încântător.
Soția mea nu are nicio idee. Am reipotecat casa.
Acum datorez bani unor oameni... unor oameni importanți.
Ei vor cartea asta.
O să te nenorocească.
Ei bine, ar trebui să se grăbească, pentru că nu o să mai stau mult în oraș.
- Este drăguț aici. - Da.
Dave? Dave, sunt eu, Lucy.
Dave, ce bine îmi pare să te văd.
Nenorocitule, ce cauți aici?
Știi, întotdeauna am vrut să-ți spun așa...
Nenorocit. Nenorocit, nenorocit!
Bine, spune-mi că nu te-ai culcat cu ea.
Nici eu nu puteam să mă îmbăt atât de tare.
La naiba!
Dumnezeule!
Tipule! Drăguț fund...
Rory.
Vino, omule. Ești faimos acum.
Cel puțin fundul tău este, nu?
Stai puțin. Tu... ești aici?
Nu văd asemănarea. Tu o vezi?
Am fost la o nuntă groaznică acum câțiva ani.
S-a îmbătat. A dus-o pe chelnăriță în camera de montaj a casetei...
au dat drumul camerei de filmat.
A doua zi dimineață, mirele și mireasa se uitau...
la prețioasele lor amintiri de la nuntă pe camera video...
când deodată, apare fundul lui păros pe ecran...
mișcându-se în continuu.
Dumnezeule! Tu ești...
M-am schimbat mult de atunci... după mine.
Eu sunt Rory, apropo.
- Bună, eu sunt Val. - Scuze.
Dumnezeule, îmi pari cunoscut.
Da. Poate asta îți reîmprospătează memoria.
Urmează: Gin Blossoms, Box, Bland Melon, Silverchair.
Noul videoclip al lui Belly și exclusiv...
interviuri cu Kennedy și cei de la formația Candlebox.
Dumnezeule. Tu ești Rory, care prezenta la MTV.
Da, da...
Îmi place să le fac asta oamenilor, omule.
Întreabă-l despre reclama la șampon.
Părul lui este uimitor.
Ei bine, de fapt tocmai am terminat un roman.
Despre succesul și eșecul prezentatorilor de la MTV.
Kelly Ripa are un club de carte.
De fapt, l-am vândut firmei "Random House".
Ce?
Tipule, de asta dau petrecerea.
Ești drogat? Haide, omule.
Felicitări! Este fantastic.
Mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
Știi, de fapt am niște exemplare jos.
La naiba! O să îți dau una cu autograf, dacă vrei.
Sigur. Mulțumesc. Minunat.
- Imediat. - Vino.
La naiba. Eu... îmi pare rău. Serios, sunt bine. Haide să mergem acasă.
Vrei să nu te mai porți prostește? Este prietenul tău, bine?
Haide să mergem acasă. Este în regulă.
- Doar două minute, bine? - Sunt în regulă. Mulțumesc.
Poftim.
Dumnezeule. A fost un alt cutremur.
Ești în regulă. Ai simțit cutremurul?
Tocmai a fost un cutremur.
Nu am mai simțit nimic de marți.
Nu a fost o vibrație. A fost un cutremur.
A fost ca cel de săptămâna trecută.
Uite, încerc doar să spun ceva.
Nu mă simt eu însumi în seara asta.
- Dumnezeule! - Ai simțit asta?
- Da, am simțit asta. - Bine.
Bine, asta a fost real. Nu am inventat.
Bine, a fost... nu a fost imaginația mea.
- Știu. - Bine, bine.
În regulă. Bine. Este un cutremur.
Cred că... uite!
- Dumnezeule! - Ai simțit asta?
- Am simțit. Am simțit. - A simțit. Și el a simțit!
O să murim! Este un cutremur!
- Este cutremur? - Ce?
O să murim!
Să ieșim!
Vino înapoi! Tipule, ți-am plătit 2.000 $.
Mișcă-te înapoi. Termină cu prostia asta.
Vino. Nu, nu, nu. Nu. Haide...
- Nu mai împinge! - Piciorul meu!
Uită! Lasă-l!
Aici erai. Te-am căutat peste tot.
Știam că noaptea asta o să se termine prost.
Ce... ce vrei să spui?
Cum a mers cu autograful? A fost minunat?
Ești supărat pe mine?
Încercam doar să fac un efort pentru prietenul tău.
Știu. Rory este uimitor. Este incredibil.
I-a luat numai 20 de minute ca să obțină numărul tău de telefon.
Numărul meu... despre ce vorbești? Nu i-am dat numărul de telefon.
Val, te-am văzut.
Glumești?
Doar ca să știi, nu era numărul meu... era al psihiatrului meu.
Tipul este bolnav.
Și mai știi ceva?
Nici măcar nu am vrut să vin aici, știi?
Mă gândeam că ieșim la cină...
doar noi doi... știi, să vorbim?
Dar nu, m-ai târât la petrecerea asta...
unde nu cunosc pe nimeni.
Nu te-am văzut și mi-am petrecut noaptea...
zâmbind și aprobând un fost prezentator cu probleme psihice.
Și tu ești aici convingându-te singur...
că te înșel?
Adică, mai suntem la o întâlnire?
Așteaptă, unde pleci?
Mă duc acasă. Iau autobuzul. Ție îți place autobuzul.
¶ Indiferent ce faci ¶
¶ Am renunțat la tine ¶
¶ Indiferent ce spui ¶
¶ Astăzi te părăsesc ¶
Putem să vorbim?
Ai un fax.
Dragă d-le McCabe, îmi pare rău că nu vă pot onora oferta...
să lucrez în Los Angeles.
Trebuie să alegi.
Precum atomul, omul se împarte în două...
haosul dezlănțuit și dezmembrarea.
Omul are dreptate.
Există doar o problemă. Val a trecut testul cu Rory.
Te-a preferat pe tine în locul lui Rory?
Știu. Am fost șocat.
Am crezut că asta vroiai.
Nu. Vroiam să fie superficială, egoistă...
Puteam să plec fără să mă simt vinovat...
și, firește, s-a dovedit a fi...
o femeie încântătoare, frumoasă și loială. De ce?
Știi, tot o să te respect dacă te hotărăști să rămâi.
Da, dar eu și toți prietenii tăi...
o să credem că ești un tăntălău.
Mai sunt câteva lucruri...
pe care trebuie să le știu, și eu...
Ce? Ai făcut testul cu Rory...
testul părinților, testul cu prietenii.
Ce alte teste mai sunt?
Sexul. Ca să nu mai spun...
de testul "pot să petrec un weekend singur cu această persoană".
Bineînțeles, asta după ce trece...
de testul iertării...
pentru că acum mă urăște.
Ei bine, vorbind despre planuri de weekend...
Trebuia să merg cu ea...
la o chestie despre drepturile animalelor în seara asta...
dar nu mă sună după mesajele mele.
Ce ai să faci?
O să plec. Dacă o să mă sune...
o să o invit să-și petreacă weekend-ul cu mine...
la Rock Springs Ranch.
Este locul acela în deșert...
dar are o adiere de vânt ca în Cascais.
Până duminică, să sperăm ca voi ști.
Rock Springs Ranch... nu este unde vroiai să mergem și noi?
Nu, nu cred.
Da... este, îmi amintesc.
L-ai descris în același fel, ca în Cascais.
Poate am auzit de la Stephanie. Eu...
Ai fost la Cascais, nu?
- Stephanie? - Ce?
Ai fost la Cascais?
- Da... - Când?
Excursia cu bicicleta pe care am făcut-o în Franța.
Este ciudat... Cascais este în Portugalia.
Bine. A fost ideea lui Owen.
Ascultă, încercam doar să îi dau...
câteva indicații despre ce ți-ar plăcea. Este...
Serios? De parcă tu ai știi...
Mulțumită mie...
singurul cadou săptămâna asta a fost șapca aia...
și nu un autograf de la Raiders...
Să te ia naiba!
Minunat. Este minunat. Deci tu ai fost...
excursia, expoziția, șapca.
Toată relația asta este o minciună.
Nu. Te plac. Owen mă ajuta.
Îmi pare rău. Este...
Tu ai fost unul dintre motivele...
pentru care am rămas în Los Angeles...
și știam că dacă ești cu altcineva...
Nu aș mai fi putut fi prin preajmă.
Ei bine, te-ai înșelat.
Nici măcar nu ai părăsit zona.
- Așteaptă, pot să-ți explic. - Eu... eu...
Allison!
O donație de doar 2.000 $...
ne va aduce o sală de operație pentru sterilizare și castrare...
așa că tot ce puteți dona va fi primit foarte bine.
Ei bine, vrem să donăm ceva...
Ca să-l comemoram pe Ronnie...
A mușcat un copil de trei ani de față...
- Nu a vrut. - Judecătorul ne-a obligat să-l omorâm.
Poate... ați vrea...
să cumpărați o placă comemorativă pentru Ronnie în clădirea noastră nouă.
Cred că Ronnie...
Scuzați-mă pentru un moment.
Ce faci aici?
Uite, vroiam să-ți spun că îmi pare rău pentru seara trecută.
Bine, Owen, nu pot să vorbesc acum.
Am două ore să strâng 20.000 $, bine?
Te rog, poți să pleci?
Uite, vreau să fiu aici pentru tine.
Ce naiba faci aici?
D-le Brandt, bună! Bine ați venit. Mă bucur să vă văd.
Îl cunoști pe tipul ăsta?
Tocmai vroiam să fac o donație. Dar tu?
Aș fi fericit să contribui...
imediat cum nemernicul ăsta mic îmi termină cartea.
- Scuzați-mă? - Dar 500 $?
500 $? La naiba, d-le!
Am griji mai mari decât suma asta...
În afară de asta, nu contribui nici cu 2 cenți la o tâmpenie caritabilă...
care te are pe tine ca invitat.
Scrie-mi cartea aia.
Despre ce a fost vorba?
De fapt, nu. Știi ceva? Nu vreau să știu.
Am văzut cei mai drăguți cățeluși...
la centrul de adopție din Laurel Canyon...
Bucky. D-nă Brandt, mă bucur să vă văd.
Ascultă, ai uitat să semnezi felicitarea de donații.
Sunt 2.000 $. Foarte generos...
Scuzați-ne.
Pipernicitule...
Du-te și pune felicitarea aia undeva...
Este mai ieftin decât te va costa soția ta...
Sunt sigur că versiunea ei despre Crăciunul din 1974...
este puțin diferită de a ta.
Cred că introducerea jurnalului era cam așa:
"Când toată lumea se bucura de Crăciun"
"Eu mi-o trăgeam cu Suzie Shapiro pe taburet".
"Era o bucată sexi..."
"și nu am să știu niciodată de ce se întâlnea cu fiul meu".
D-le, ai semnat un angajament de confidențialitate.
O să te dau în judecată.
Am vești pentru tine, Bucky... nu ai ce să-mi faci.
Nu te poți lua de prietenii mei pentru că nu am niciunul.
Nu poți supraveghea casa mea, pentru că nu locuiesc nicăieri.
Nu-mi poți strica cariera, pentru că deja am făcut eu asta.
Nu mă poți suna pe mobil, pentru că nu am...
și nu mă poți doborî, pentru că sunt deja jos.
Singura întrebare care rămâne este:
O să te trag și pe tine în jos cu mine, sau nu?
Nu. Te rog. Uite, pot să dau câteva sute de dolari...
dar asta este tot. Nu am bani.
Ei bine, ar fi mai bine să-ți pui prietenii...
să înceapă să scrie cecuri.
Ai timp până la desert.
Mă gândeam la toți câinii...
care au fost omorâți în Los Angeles de-a lungul timpului...
și am realizat că noi toți suntem un fel de câini maidanezi...
pe o planetă singuratică.
Așa că vă rog să vă alăturați și să vă arătați dragostea...
nu doar pentru aceste ființe fără cămine...
ci pentru noi toți.
Vă rog, fiți generoși.
Eu voi fi.
Barul mai este deschis?
- Ai tichetul pentru valet? - Mai bine am pleca, dragă.
Mi s-a uscat gâtul. Vreau să plecăm.
¶ Un clovn colorat pe care îl numeau Moș Ene ¶
¶ Vine în vârful picioarelor în camera mea în fiecare noapte ¶
¶ Să împrăștie praf magic și să-mi șoptească ¶
¶ "Adormi, totul este în regulă" ¶
¶ Închid ochii ¶
¶ Apoi plutesc ¶
¶ În magica noapte ¶
¶ Spun încet ¶
¶ O rugăciune tăcută ¶
¶ Așa cum fac visătorii ¶
¶ Apoi adorm ca să visez ¶
¶ Visele mele cu tine... ¶
- Bună. - Bună.
Uite, nu știu ce i-ai spus lui Bucky Brandt...
dar a funcționat.
Adică, nu credeam...
ca o să-l asculte nimeni...
și acum am strâns mai mult cu 4.000 $. Așa că... îți mulțumesc.
M-ai salvat.
Mă bucur că s-a rezolvat.
Vrei să dansezi?
Da. Mi-ar plăcea.
¶ Doar în vise ¶
¶ În visele frumoase ¶
Faci asta pentru serviciu?
Da. Fac machiaje pentru circ.
Mai trebuie puțin aici...
Dumnezeule! Cred că...
apa nu este destul de rece ca să fac jeleu...
- O idee foarte bună. - Mulțumesc.
Poftim, vrei asta?
- Stai, stai, stai... - La naiba!
Folosește asta.
Așteaptă, nu știu...
Tu... vino aici.
Bine.
Vrei acum?
În regulă.
Bună.
Nu este sexul minunat?
Da. Deși eram puțin îngrijorat...
pentru că în mod obișnuit, dacă ești cu cineva...
care este amuzant, drăgăstos și drăguț, sexul va fi...
- Ca naiba... - Destul de groaznic.
Ascultă, întotdeauna am vrut să-ți spun ceva.
Da?
- Nu. Vino aici. - Ce?
Vino aici. Să revenim unde rămăsesem.
Așteaptă, așteaptă.
Așteaptă puțin. Așteaptă.
Vreau să aud ce vroiai să-mi spui.
Ce era?
Bine, dar dacă spun eu prima?
Vino aici.
Te iubesc.
Bine...
Și eu te iubesc.
Alo?
Bună, eu sunt.
Trebuie să vorbim, poți trece pe aici?
Bine.
Voi veni în jurul orei șase.
- Te distrezi cu Val? - Da.
Pa.
- Mulțumesc. - Noapte bună.
- O să te... sun... mai târziu. - Bine.
Bine, pa.
Bună, Val.
Eileen! Dumnezeule! Ce mai faci?
Foarte bine. Sper că nu am întârziat.
Călătoria din Laurel Canyon a fost groaznică.
Să întârzii... pentru ce?
Allison. Allison?
Ce naiba este asta?
Nu te supăra. Suntem aici pentru că vrem să te ajutăm.
Îmi pare rău. Am crezut că am fost destul de clar...
când am spus: "Du-te naibii".
Nu este numai Jack...
Suntem toți aici pentru intervenție...
pentru că suntem îngrijorați.
Intervenție? Ce, ca... ca și când aș fi dependent de droguri?
Nu, nu, nu. Nu este vorba de asta.
Am făcut o intervenție pentru mama...
când a încercat să se sinucidă.
Joan, mama ta s-a sinucis.
În cele din urmă... da.
Și îți mulțumesc că îmi aduci aminte, idiotule!
Dumnezeule!
Joan, Joan... vezi?
Exact despre asta vorbeam.
- Nu te mai controlezi. - Strigi după ajutor!
- Ești la limită. - Erai atât de plăcut...
Acum ești un măgar.
Isuse! Ce naiba faci aici?
Te întâlnești cu una dintre prietenele mele...
și nici măcar nu ai curajul să-mi spui?
- Owen? - Val.
- Ce se întâmplă aici? - Ascultă...
Prietenii lui Owen și cu mine facem o intervenție.
Ce?
S-a debarasat de toți prietenii. Are nevoie de ajutor.
Vroiam să vorbim cu el înainte să plece.
Să plece? Pleci?
Recunoaște, Owen. Nu o să ai niciun grup de prieteni care să te ajute...
când o să fii în Breighton.
Breighton? Despre... despre ce vorbește?
Nici măcar nu i-ai spus?
- Ce să-mi spună? - Ascultă, eu...
Mi s-a oferit o slujbă.
Ești un om mărunt...
Un ce!? Ce cauți tu aici?
Este o prietenă. Și te iubește.
Ascultă, vrei să pleci din casa mea?
Tipule, nu este casa ta. Nu mai locuiești aici.
Minunat. Nici măcar nu mai locuiești aici.
Nu, locuiesc. Vrei să mă asculți?
Las-o baltă, Owen... dacă ăsta este numele tău real.
Există vreo... așteaptă!
Așteaptă. Poți să aștepți o secundă?
Pot măcar să-ți spun varianta mea?
Știai că am terminat o relație.
Nu... cum ai putut să mă minți?
Ascultă, trebuia să știu dacă era ceva serios sau nu.
Se spune că îți trebuie trei luni de întâlniri...
până când o persoană își dezvăluie părțile negative.
Ei bine, nu aveam trei luni la dispoziție,
așa că ți-am arătat toate părțile mele negative într-o săptămână.
Deci, în tot acest timp, tu testai relația?
Nu, nu testam, încercam să o stric.
Dar nici măcar asta nu am reușit.
Nu vreau să te pierd.
Tu... tu... Vino în Jersey cu mine.
Dacă ai atâta încredere în noi, de ce nu rămâi?
Pentru că nu mă pot întoarce acolo, bine?
Viața mea s-a terminat. Era totul o mare minciună...
așa că am îngropat-o...
Singurul lucru care mi-a rămas...
este acest crâmpei de respect față de mine...
Dacă nu plec de aici, o să pierd și asta.
Cred că deja l-ai pierdut.
Holmes...
Vino aici.
Salut. Trebuie să mă ajuți.
Tipii ăștia își vor într-adevăr banii...
Am încercat să scriu sfârșitul singur.
Te poți uita de la pagina 188 la pagina 301?
Capitolul 22 este o porcărie.
¶ M-am plimbat câteva ore ¶
¶ Se părea că nu îi plăcea ¶
¶ Ziua aceea ¶
¶ Așa că am pictat cu gri... ¶
¶ Nu vreau adevărul, o vreau doar pe ea ¶
¶ Ocazia a venit ¶
Profesore, în sfârșit... Este o onoare să te revăd.
Bine ai venit, prietene. Văd ca în sfârșit ai reușit, nu?
Dar nu fără o bătaie în Los Angeles, nu?
Chiar ești din Los Angeles?
Nu. De pe coasta de est, dar m-am mutat acolo acum șapte ani.
M-am gândit că este un loc bun pentru scris.
Așa au gândit și Faulkner, Huxley și Didion.
Au plecat supărați, impotent creativi.
Ei bine, cel puțin, eu am fost creativ.
Îți lipsește?
Cât a durat a fost plăcut.
Da, te culci cu Los Angeles, nu te căsătorești cu el.
El nu s-a căsătorit, nu?
Bună. Pentru Stephanie, apăsați butonul doi.
Pentru Allison, lăsați un mesaj după beep.
Idiot.
Mi-au plăcut primele trei capitole.
Sunt amuzante, dar și tulburătoare și violente.
Acum... o introducere...
Unde este Nana?
Nu știu. Dintr-un anumit motiv, nu a fost menționată...
în discursul de la summit-ul Națiunilor Unite.
Uita de Summit.
Vom pune o povestioară despre Nana care mă bătea la fund.
Dar credeam că ne concentrăm...
pe rolul fizicii și a responsabilității sale sociale.
Nu-i pasă nimănui de fizică.
Vor durere, suferința și victorie.
Dar este șansa ta să rescrii istoria...
și în final să spui adevărul.
Dacă aș fi vrut să scriu istoria, de ce te-aș mai fi angajat?
Scuză-mă?
Te-am angajat pentru că poți să faci să fie vândută cartea.
Acum, capitolul unu.
Profesore, eu...
Știi... eu... nu cred că pot face asta.
De ce nu?
Pentru că am venit aici...
să scriu adevărul despre viața ta...
indiferent cât de greu ar fi fost.
Sunt o figură istorică, la naiba!
O să scrii ce îți spun eu să scrii.
Acum...
Uită de întreaga...
Aici spunem povestioara...
despre profesoara de vioară bețivă și Doris, cățelușul ei.
Alo?
Bună.
Unde ești?
Bună.
Uite... eu...
Știu că noii tale vieți nu îi place...
când fosta ta viață apare neinvitată, dar...
Eram în oraș și vroiam să mă opresc să te salut.
Așa că... bună.
Nu, nu, mă bucur că ai procedat așa.
Ce faci aici?
Am venit la câteva interviuri pentru slujbe de profesoară.
Glumești. Părăsești Los Angeles?
Interviul de la Institutul Național...
nu a mers așa cum vroiam.
Ce mai face Stephanie?
Ne-am despărțit.
Serios?
Ce... ce s-a întâmplat?
Ei bine... eu...
Am... am realizat că lucrurile care îmi plăceau la ea...
nu erau ale ei, erau ale tale.
Știi, ce mi-ai făcut a fost urât.
Dacă te consolează...
mica ta intervenție m-a distrus.
Așa că suntem chit...?
Bine.
Ai mai auzit ceva de Val?
Nimic. Tu?
Se mută la Londra.
Ce?
A obținut o slujbă la un grup pentru protecția animalelor, pentru trei ani.
Va fi...
Va fi o petrecere de plecare pentru ea.
Îți dau invitația.
Am devenit prietene, așa că...
Este minunat. Știi, este...
Adică, nu pot să cred că nici măcar nu mi-a spus...
că pleacă din țară pentru trei ani.
Nimic... nici măcar un... mesaj, înțelegi?
"Schimb continentele. Sper că o duci bine".
Dacă te gândești la asta atât de mult...
poate... poate ar trebui să te întorci și să vorbești cu ea.
Las-o baltă.
Dumnezeule! Întotdeauna faci așa, Owen.
Aștepți și aștepți și apoi te întrebi ce nu ai făcut.
Haide, am făcut asta odată. Cu Eileen.
Și cu noi.
Da.
Da, întotdeauna am crezut că vom fi împreună.
Mă întreb ce s-a întâmplat.
Cred că ne-am păstrat pentru zile ploioase...
numai că este Los Angeles...
Niciodată nu sunt zile ploioase.
Dimineața aia începuse ca una obișnuită.
Am intrat în birou, am luat o înghițitură de cafea...
și am început să citesc ultimele capitole.
Atunci am realizat. Plecase.
În acel moment am realizat...
ce scriitorul deja înțelesese.
Am avut o minte sclipitoare, dar eram falit moral...
un omuleț lacom a cărui întreagă viață...
nu a fost decât un pârț de 72 de ani.
Ei bine, cu adevărat este un vers, prietene.
Ai fi făcut acest explorator mândru.
Poți să-ți retragi criminalii?
Am făcut asta, prietene.
Sper că nu te simți murdar...
și ieftin că ai făcut asta.
Bucky, să recunoaștem.
Este echivalentul literar al sifilisului.
Bineînțeles că acum simți așa.
Ești tânăr.
Când o să mai crești, o să vezi...
că toate sentimentele astea de vinovăție și teama de răsplată morala...
toate prostiile pe care le-am învățat când eram copii, vor dispărea.
În mod treptat ne vindecăm.
Cum poți spune asta...
când lipsa ta de moralitate era să te coste casa...
familia, tot ce este bun în viața ta.
Bine, am făcut câteva lucruri rele, dar cartea a ieșit perfectă.
Mi-am plătit datoria. Am câștigat chiar și 20.000 $.
Este cu adevărat o viață frumoasă.
Mulțumesc.
Owen?
- Bună. - Bună.
- Ce cauți aici? - Abia am coborât din avion.
Așa că, ai venit.
Am venit.
M-am gândit la ceea ce ai spus.
Uite cine s-a întors. Salut, străinule!
Jack.
Bună. Allison, Jack. Jack, Allison.
Salut.
O să vorbesc cu tine mai târziu.
Bine.
Jack, îmi pare rău că am fost un netrebnic.
Știu că tu și toți ceilalți din grup...
încercați să faceți ce este bine pentru mine...
și îmi cer scuze că am fost un nemernic.
Nu te îngrijora. Nicio problemă.
Nu, serios. Îți datorez...
Este în regulă...
Sincer, nici nu m-am mai gândit.
Nu mai sunt în "Alcoolicii Anonimi".
Glumești. De ce? Ce s-a întâmplat?
Era o prostie.
Aceiași oameni deprimați în fiecare săptămână... Trebuia să plec.
Eu și câțiva tipi din grup...
am fost la podgorie...
Oricum, mă bucur să te văd.
Mi-a făcut plăcere să te văd.
Uite, îmi pare foarte rău...
că nu a mers cu Allison, dar noi...
Îmi pare foarte rău de caseta de la nuntă.
A fost o lipsă de gust din partea mea și ofensator...
dar mi-ați plătit-o trimițând acel MPEG.
Adică, practic toată lumea de aici mi-a văzut fundul.
Deci, ce spuneți?
Bine.
Îmi pare rău că am folosit cuvântul acela.
Nu era despre tine. Eu eram.
Omule, bine ai venit.
Mulțumesc.
Văd că ai reușit să vorbești cu Susan.
Da. Sunt sigur. Nu o să mai fiu pe lista celor care primesc cadouri de Crăciun.
Da, omule, nu te îngrijora. Nu ai fost niciodată pe lista aia.
Este în regulă, dacă așa vreți.
Da... Nici nu mai vreau să văd...
vreun prieten de-al meu vorbind vreodată cu ea.
Ce?
Ai avut dreptate, omule. Ne-am despărțit. La naiba!
Am început să-mi întreb prietenii ce cred despre ea...
și nimănui nu-i plăcea.
Atunci am realizat că am devenit o persoană diferită...
de când am început să mă întâlnesc cu ea...
Nimeni nu a vrut să-mi spună asta, cu excepția ta.
Mulțumesc, omule.
Ei bine... nu mi-a făcut plăcere.
- Bună. - Poți să crezi?
S-a întors băiatul meu.
Da...
Să luăm ceva de băut.
La naiba cu cutiile de suc.
- Haide. - Da...
Așa cum îți spuneam afară, eu...
Tipule, uite-o.
Acum este șansa ta. Nu fi tăntălău.
Este un plan minunat, așa că sunt foarte...
- Mă scuzi o secundă? - Da, da.
- Owen, bună. - Bună.
- Dumnezeule! - Dumnezeule!
Credeam că ești în est. Ce cauți aici?
Am avut o problemă cu cartea.
Vreau să spun că tipul s-a dovedit a fi un mare nenorocit...
și am făcut o mare greșeală.
Îmi pare rău.
Oricum... am auzit că te muți la Londra.
Da.
Nu am fost plecată niciodată din țară.
Adică, Alaska nu se pune.
În afară de asta, simțeam că am nevoie de o schimbare, înțelegi?
Știi... este ceva ce vroiam să-ți spun...
înainte să fie prea târziu.
Uite, Owen, poate putem vorbi despre asta altă dată.
Nu, trebuie să-ți spun acum.
Bine...
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru tot.
Mulțumesc.
Vroiam... vroiam să-ți spun asta...
înainte să pleci.
Mulțumesc.
Deci, ce o să faci în continuare?
- Încep să scriu o carte. - Da?
Un roman.
Sunt convinsă că ai să scrii ceva minunat.
Vom vedea.
Oricum... mi-a făcut plăcere să te văd.
- Și mie. - Mulțumesc că ai venit.
Ai grijă de tine, bine?
Și tu ai grijă de tine.
Sunteți din nou împreună?
Nu.
Ce? Ce s-a întâmplat?
Mi-am cerut scuze și ea le-a primit.
Dumnezeule! Owen, ești un tăntălău.
Nu trebuie să-ți dau socoteală.
Nu... pot să cred că ai venit până aici...
să fiți împreună și nu ai avut curajul să-i spui.
Nu, nu am venit pentru asta.
Am venit pentru tine.
Ce!?
Vreau să fiu cu tine.
Eu...
Când s-a întâmplat asta?
Cândva, între prima dată când ne-am cunoscut...
și marțea trecută la aeroportul "Newark".
- La naiba, Owen! - Ce?
Am obținut o slujbă și plec în China săptămâna viitoare.
Isuse!
Tu ești cel care spunea că Los Angeles îți provoacă...
dureri de cap.
Probabil nici nu m-aș fi gândit...
dacă nu era vorba despre tine.
Mă bucur că am fost de ajutor...
Ei bine... sunt numai șase luni.
Da, dar știi... o să pleci acolo...
o să cunoști alți oameni.
Poate nici nu o să te mai întorci.
O să mă întorc.
Da. O să mă întorc.
Tu unde ai să fii?
Voi fi aici.
Subtitrare realizată de Avocatul31 avocatul31@yahoo.com