"När romarriket var som mäktigast var det mycket stort.
Det sträckte sig från Afrikas öknar till norra Englands gräns.
Mer än en fjärdedel av världens befolkning levde och dog...
under de lagar dess kejsare stiftat.
Vintern år 1 80 e Kr gick kejsar Markus Aurelius 1 2-åriga krig...
mot de barbariska stammarna i Germania mot sitt slut.
Bara ett fäste står ännu i vägen för romersk seger...
och för fred i hela riket."
"Germania"
- Sire. - Min general.
Sire.
Smala och hungriga.
- Lugnt ännu? - Inte ett liv.
- Hur länge har han varit borta? - Nästan två timmar.
- Tänker de göra motstånd? - Det får vi snart se.
Soldat, jag gavju order om att flytta fram katapulterna.
- De står för långt bort. - Det räcker till.
- Risken för kavalleriet-- - Är acceptabel, eller hur?
De säger nej.
Lugn!
Folk borde veta när det är dags att ge upp.
Skulle du det, Quintus?
Och jag?
- Styrka och heder. - Styrka och heder.
Släpp lös helvetet, närjag säger till.
Ladda katapulterna.
Infanteriet redo för framryckning!
- Bågskyttar redo! - Bågskyttar!
- Lägg an! - Lägg an!
Fratres!
Maximus!
Om tre veckor är det dags för skörd.
Bestäm dig för var du då vill vara, så blir det så.
Håll linjen! Följ mig!
Om du upptäcker att du är ensam...
och rider på gröna ängar med solljuset i ansiktet...
var bara lugn.
Då har du hamnat i Elysium och är redan död!
Bröder...
det vi gör i livet...
ger eko ända in i evigheten.
Spänn!
Katapulterna är redo!
Bågskyttar, tänd på!
- Tänd på! - Tänd på!
Spänn!
Släpp!
Är ni redo!
Håll frontlinjen!
Spänn! Släpp!
Släpp!
Ladda om!
Håll linjen!
Dra! Släpp!
Följ mig!
Segeråt Rom!
Tror du att han är döende?
Han har varit döende i tio år.
Annars skulle han väl inte ha sänt efter oss?
Han kanske bara saknar oss.
Senatorerna, då? Skulle han ha samlat dem, om--
Tyst, Commodus.
Dina evinnerliga intriger ger mig huvudvärk.
Han har bestämt sig.
Han kommer att tillkännage det nu.
Han tänker utnämna mig.
Det första jag gör...
när--
blir att hedra honom med spel som är majestätet värdiga.
Själv tänkerjag ta ett hett bad.
Ers höghet?
Vi är visst strax framme.
- Sire. - Var är kejsaren?
Vid fronten, sire. De har varit borta i 1 9 dagar.
Sårade strömmar fortfarande in.
Min häst.
Här, herre.
En kyss?
Du har ännu en gång bevisat ditt värde, Maximus.
Låt hoppas att det är sista gången.
Det fi nns inga fiender kvar, sire.
Det fi nns alltid någon kvar som vill strida.
Hur kan jag belöna Roms störste general?
Låt mig resa hem.
Hem...
De hyllar dig, Caesar.
De hyllar dig, Maximus.
Kommerjag för sent till striden?
Du kommer för sent till kriget.
Jag gratulerar dig, min far.
Jag offrar 1 00 oxar till din ära.
Spar på oxarna.
Hedra Maximus. Det var han som vann kriget.
- General. - Ers höghet.
Hela Rom hälsar dig, och jag omfamnar dig som en broder.
Det var alltför länge sen.
- Ers höghet. - Här, fader.
Tag min arm.
Det är dags för mig att lämna er.
Var han allt Rom kunde prestera?
Det var ett lysande slag.
- General. - Lever du?
-Jag lever. - Gudarna måste ha humor.
- Gudarna älskar dig. - Valerius.
Tillbaka till lägret, general? Eller bär det av till Rom?
Hem till hustru och son och skörd.
Bonden Maximus. Det är svårt att föreställa sig.
Jord är lättare att skölja bort än blod, Quintus.
- Här är han. - Ers höghet.
Senator Gaius, senator Falco.
Se upp för Gaius. Han häller sötat gift i öronen...
och en dag vaknar man med ett enda i skallen: "Republik!"
Varför inte, Rom grundades som republik en gång.
Ja, och i en republik är det senaten som har makten.
Men Gaius låter sig väl inte påverkas.
Vad tycker ni, general? Kejsare eller senat?
Som soldat kan man alltid...
se sin fiende i vitögat, senator.
I täten för en armé vore man en ypperlig politiker.
Jag har varnat er. Nu räddarjag er.
Maximus.
Jag behöver goda män som du.
Vad kan jag stå till tjänst med?
Du vet vad det är att befalla.
Du ger order, de åtlyds och så vinner vi kriget.
Senatorer intrigerar och käbblar, smickrar och bedrar.
Maximus, vi måste rädda Rom från politikerna!
Kan jag räkna med dig när det är dags?
När din far släpper mig avserjag att resa hem.
Hem? lngen har förtjänat det mer.
Men gör dig inte för hemmstadd, jag kanske kallar på dig snart.
Lucilla är här. Visste du det?
Hon har inte glömt dig.
Och nu är du den berömde.
Tänk om du hade varit en man.
Vilken Caesar du hade blivit!
Min far.
Du hade varit stark.
Hade du också blivit rättvis?
Jag hade väl blivit det som du lärt mig att vara.
Hur var resan?
Lång, obekväm. Varför ärjag här?
Du måste hjälpa mig med din bror.
Naturligtvis.
Han älskar dig. Det har han alltid gjort.
Och...
nu behöver han dig mer än nånsin.
Nu räcker det med politik.
Nu låtsas vi att du är en hängiven dotter...
och attjag är god far.
Det är bara på lek, inte sant?
God morgon.
Jag behöver tre hästar till.
Två! Tre!
Fyra!
En! Två!
Du har kallat på mig, Caesar?
- Caesar? - Säg det igen, Maximus.
Varför är vi här?
För imperiets äras skull, sire.
Just det.
Nu minnsjag.
Ser du den där kartan, Maximus?
Detta är den värld som jag har skapat.
I 25 år...
harjag erövrat, spillt blod, utvidgat imperiet.
Sedan jag blev caesar har vi haft fyra år utan krig.
Fyra fredsår av 20.
För vad?
Jag gav dem svärdet. Inget annat.
Caesar, ditt liv--
Snälla. Säg inte så.
Kom hit.
Sitt här.
Låt oss tala tillsammans...
som vanliga män.
Tala till mig, Maximus.
Jag har femtusen man i frostig lera därute.
Tretusen av dem blöder och är sårade.
Tvåtusen lämnar aldrig denna plats.
Jag kan inte tro att de kämpade och dog för ingenting.
Vad tror du, då?
Att de slogs för dig och för Rom.
Och vad är Rom?
Jag har sett mycket av världen.
Den är brutal, grym och mörk. Rom är ljuset.
Ändå har du aldrig varit där.
Du vet inte vad hon har blivit.
Jag är döende, Maximus.
När en man nalkas slutet...
vill han vara säker på att livet haft en mening.
Hur kommer mitt namn att låta i framtiden?
Kommer man att minnas mig som fi losofen?
Krigaren?
Tyrannen?
Eller var detjag som gav Rom hennes sanna jag?
En gång fanns det en dröm om Rom.
Man kunde bara viska om den.
Annars skulle den försvinna...
så skör var den.
Jag är rädd att den inte överlever vintern.
Maximus...
Iåt oss viska nu...
tillsammans, du och jag.
Du harju en son.
Berätta om ditt hem.
Mitt hus ligger vid Trujillos kullar. Det är ett enkelt hus.
Rosa stenar som värms av solen.
En köksträdgård som doftar kryddor på dagen...
och jasmin på kvällen.
Vid grinden växer det popplar.
Fikon. Äpplen och päron.
Jorden är, Marcus, svart. Svart som min hustrus hår.
Druvor på sydsluttningarna, oliver i norr.
Vildhästarna leker vid huset. Min son vill vara som dem.
- Minns du när du senast var hemma? - För 2 år och 264 dagar sen, idag.
Jag avundas dig, Maximus.
Det är ett gott hem. Värt att kämpa för.
En tjänst har du kvar att göra...
innan du reser hem.
Vad kan jag göra för dig, Caesar?
Jag vill att du blir Roms beskyddare närjag är död.
Jag bemyndigar dig att som den ende--
ge makten tillbaka till folket i Rom...
och göra slut på den korruption som har förlamat det.
Accepterar du denna ära?
Av hela mitt hjärta, nej.
Maximus...
Det måste bli du.
Välj en prefekt, en senator...
någon som förstår staden och hennes politik.
Du har ännu inte smittats av hennes politiska ränker.
- Commodus, då? - Commodus har ingen moral.
Det har du vetat sedan du var barn.
Commodus kan inte regera.
Får inte regera.
Du är den son jag skulle ha fått.
Commodus fi nner sig i mitt beslut.
Han vet att armén är lojal med dig.
Ge mig lite tid, sire.
Ja.
Till kvällen har du sagtja.
Omfamna mig nu som en son.
Och ge en gammal man en fi It till.
- Du är min faders favorit. - Ers nåd.
- Det har inte alltid varit så. - Tingen förändras.
Många, men inte alla.
Maximus, stanna.
Låt mig se ditt ansikte.
- Du verkar upprörd. -Jag har förlorat många män.
Vad ville min far dig?
Önska mig lycka till innan jag reser hem.
Du ljuger.
Du har aldrig varit bra på att ljuga.
- Lögner har aldrig lugnat dig. - Så sant.
Men du behövde heller aldrig ljuga.
Livet är mycket enklare för en soldat.
Tycker du attjag är hjärtlös?
Din talang är att överleva.
Maximus, stanna.
Är det så förfärligt att se mig igen?
Jag är trött efter slaget.
Du lider av att se min far så svag.
Commodus väntar sig att far ska kungöra sin efterträdare inom kort.
Tjänar du min bror som du tjänat hans fader?
Jag kommer alltid att tjäna Rom.
Vet du...
Jag ber fortfarande för dig.
Ja, jag ber...
Jag sörjde närjag hörde om din makes död.
- Tack. - Och du har en son.
Ja. Lucius.
Han är snart åtta år gammal.
Min son är också snart åtta år.
Jag tackar dig för dina böner.
Förfäder, jag ber om råd.
Signade moder, säg vad gudarna önskar för min framtid.
Signade fader, vaka över min familj med vapen i hand.
Säg dem attjag lever bara för att få se dem igen.
Förfäder,jag ärarer...
för att ni lärt mig leva i heder.
Cicero.
Ja, sir.
Har du svårt att göra din plikt?
Ibland görjag detjag vill.
Resten av tiden görjag detjag måste.
Vi kanske inte kommer hem ändå.
Är du beredd att tjäna Rom?
Ja, far.
Du blir inte kejsare.
Vem är den äldre och visare man som tar min plats?
Min makt övergår till Maximus...
som förvaltar den...
tills senaten är redo att styra.
Rom ska bli republik igen.
- Maximus... -Ja.
Är du besviken?
Du skrev en gång till mig...
om de fyra viktigaste dygderna.
Visdom, rättvisa...
mod...
och måttfullhet.
Jag har ingen av dem.
Men jag har andra värden.
Ärelystnad.
Något som kan kallas dygd när den leder till stordåd.
Påhittighet. Kurage.
Kanske inte på slagfältet, men...
det fi nns många typer av kurage.
Jag är hängiven min familj...
och dig.
Ingen av mina dygder stod på din lista.
Det var som om du inte ville ha mig till son.
Du går för långt.
Jag sökte svar hos gudarna...
för att behaga dig, göra dig stolt över mig.
Ett vänligt ord...
en varm omfamning...
då du tryckte mig till ditt bröst...
skulle ha känts som solljus i hjärtat i tusen år.
Varför hatar du mig så?
Alltjag velat...
var att duga åt dig, Caesar.
- Far. - Commodus.
Dina misslyckanden som son...
är mina misstag som fader.
Kom.
Far.
Jag kunde ha dödat hela världen...
för din kärlek!
Maximus, kejsaren kallar dig. Det brådskar.
Sörj med mig, min bror. Vår fader är död.
Hur dog han?
Utan smärta, säger läkarna.
Han dog i sömnen.
Fader.
Din kejsare ber om din trohet, Maximus.
Ta min hand.
Jag erbjuder den bara en gång.
Quintus.
Hell dig, Caesar.
Jag måste be senatorerna om råd.
Väck Gaius och Falco.
- Svärd. - Svärd.
Maximus, var försiktig. Det där gick inte rätt till.
Inte rätt till? Kejsaren blev mördad.
Han dog av naturliga skäl.
- Är du beväpnad, Quintus? - Vakter!
Kämpa inte emot, Maximus.
Jag är ledsen. Caesar har talat.
Rid tills det dagas...
och avrätta honom sen.
Quintus, se på mig!
Lova att du tar hand om min familj.
Du möter dem i nästa liv.
På knä!
Signade fader, vaka övermin maka och son.
Säg dem attjag leverbara föratt få se dem igen.
Ge mig åtminstone en snygg död.
En soldats död.
Ibland fryser eggen fast.
Liwakter!
- Minnsdu närdu senast varhemma? - För2 åroch 264 dagarsen...
Signade fader, vaka över min maka och son med vapen ihand.
Säg dem attjag leverbara fördem. Allt annat ärbara stoft och luft.
Säg dem attjag leverbara föratt få hålla om dem igen.
Allt annat ärbara stoft och luft.
Pappa! Pappa!
Döinte!
Nises igen.
Inte än.
Nej, de gör rent det. Vänta lite.
Dö inte.
Du ska bli lejonmat.
De är mera värda än vi.
Bättre så?
Det är rent, ser du?
"Zucchabar Romersk provins"
Proximo!
Gamle vän.
Alla dagar som du är här är strålande dagar...
och idag är en mycket lyckosam dag.
Girafferna som du sålde till mig...
vill inte para sig.
De bara går och äter...
utan att para sig.
Du har sålt mig...
homogiraffer.
-Jag vill ha igen mina pengar. - Aldrig.
Du ska få ett specialpris.
På vad?
Kom och se mitt nya lager!
Kan de slåss? Jag har en match på gång.
Några duger till att slåss, andra att dö.
Du behöver båda.
Upp!
Vad har du föryrke?
Jag varjägare.
Jag köpte honom i en saltgruva i Kartago.
Sätt dig.
Legionens märke.
- Desertör. - Kanske det...
- Han är spanjor. -Jag tar sex stycken.
- För 1 000. - 1 000?
Bara numidiern är värd 2 000.
Det här är skräpslavar.
Jag känner det på lukten.
Vänta!
Man kan förhandla...
Du får 2 000...
och fyra för djuren.
Det blir 5 000, vänner emellan.
Ska det ta så lång tid att få komma hem?
Jag är Proximo.
Jag kommer att fi nnas närmare er under några dagar...
- som blir de sista i era misslyckade liv -
än den olyckliga mamma som satte er skrikande till världen.
Jag har inte betalat för ert sällskap.
Jag har betalat för att tjäna på er död.
Som era mammor fanns där i början...
kommerjag att vara här vid slutet.
Och när ni dör - för dö ska ni...
kommer det att ske till ljudet av--
Gladiatorer...
jag hälsar er.
- Röd. - Röd.
Gul.
Bra.
- Röd. - Röd.
Spanjor.
Det räcker nu!
Det blir hans tur snart.
Nästa.
Spanjor.
Varför slåss du inte?
Alla måste slåss.
Är det där dina gudars tecken?
Blir de inte arga nu?
Gudarna älskar dig.
Rött är gudarnas färg.
Du behöver deras hjälp idag.
Några av er tror kanske att ni inte tänker slåss...
och några att ni inte kan.
Det säger alla...
tills de står där.
Lyssna.
Döda! Döda!
Kör in den här i någons kropp.
De kommer att älska er för det.
Och ni--
Ni kanske börjar älska dem...
tillbaka.
Till slut...
ska vi alla dö.
Sorgligt nog kan vi inte välja sättet, men...
vi bestämmer hur vi möter vårt öde...
så att man minns oss...
som män.
Ni till vänster, upp med sköldarna!
Ni till höger, dra era svärd!
Döda! Döda!
Para ihop dem-- Röd mot gul.
Nästa!
Rör på er!
- Försvinn! - Du regerar aldrig över oss, Commodus!
Han rider in i Rom som en erövrare, men av vad?
Ge honom tid, Gracchus. Han är så ung.
Jag tror att han kan bli bra.
För Rom eller för dig?
Spring till din mor, Lucius. Det är vad hon vill.
Lucius!
Mor!
Hell dig, Caesar.
Senatorer.
Rom hälsar sin nye kejsare.
Dina trogna undersåtar hälsar dig välkommen.
Tack, Falco.
Vad gäller de trogna undersåtarna, var de väl inte så dyra, hoppasjag.
- Caesar. - Gracchus.
Hela Rom gläds åt din återkomst, Caesar.
Det fi nns mycket som kräver din uppmärksamhet.
Ordning!
Till din hjälp, Caesar, har senaten förberett en del dokument...
för att ta itu med stadens många bekymmer...
t ex upprensningen av den grekiska stadsdelen...
och bekämpa pesten som härjar där.
Om Caesar nu--
Förstår du inte, Gracchus?
Det ärju det som är problemet?
Min far studerade hela tiden...
Iäroböcker i fi losofi.
Sena kvällstimmar läste han i senatens rullar.
Under tiden försummades folket.
Men senaten är folket, sire...
valda av folket att tala för folket.
Jag tvivlar på att folket äter så gott som du, Gracchus...
eller har så vackra älskarinnor som du, Gaius.
Jag förstår mitt folk.
Kanske Caesar vill ha godheten att undervisa oss...
om något ur sin vida erfarenhet.
Jag kallar det kärlek.
Jag är deras far.
Folket är mina barn.
Jag ska hålla dem tätt intill mig, omfamna dem.
Har ni någonsin hållit en pestsmittad i famnen, sire?
Nej, men om du avbryter mig igen...
kommer du att göra det.
Senator, min bror är mycket trött.
Ge mig er lista.
Caesar kommer att göra allt som Rom kräver.
Ers nåd...
den lättaste beröring från er kräver lydnad.
Vem vågar mästra mig?
Commodus, senaten behövs också.
Till vad? De pratarju bara.
Det skulle vara bara...
du och jag...
och Rom.
Tänk det inte ens.
Det har alltid funnits en senat.
Rom är förändrat.
Det krävs en kejsare för att styra ett kejsardöme.
Visst, men låt folket ha sina--
Illusioner?
Traditioner.
Min fars krig mot barbarerna--
Han uppnådde ingenting, men folket älskade honom.
Folket älskar alltid segrarna.
Varför?
De såg inte slagen.
Vad bryr de sig om Germania?
De bryr sig bara om Roms storhet.
Roms storhet.
Och vad är det?
Det är idén om--
storhet.
Storhet är en vision.
Just det, en vision.
Förstår du inte, Lucilla?
Jag uppfyller romarnas vision av Rom och för det ska de älska mig.
Snart kommer de att glömma några grånande mäns trista mässande.
Av mig får folket den största visionen i livet.
Vitt och rött vin för drickandets glädje!
Spel.
Ett 1 50 dagars spel.
Han är klyftigare än jag trodde.
Klyftig.
Hela Rom skulle skratta åt honom...
om de inte vore så rädda för hans liwakter.
Skräck och underverk är kraftfullt tillsammans.
Tror du folket låter sig luras?
Han känner Rom.
Rom är pöbeln.
Hitta på konster åt dem, så förundras de.
Ta friheten ifrån dem, så jublar de ändå.
Roms hjärta...
slår inte mot senatens marmor.
Det slår mot Colosseums sand.
Han ger dem döden...
och de älskar honom för det.
Spanjor.
Har ni inte roligt?
Är det inte därför ni är här?
Spanjor! Spanjor!
Vad vill du ha?
En flicka?
En pojke?
Ni har sänt efter mig.
Ja.
Du är bra, Spanjor, men inte tillräckligt.
Du skulle kunna bli enastående.
Man begär attjag ska döda, alltså dödarjag.
Det räcker.
Det räcker i provinsen, men inte i Rom.
Den unge kejsaren...
arrangerar en rad skådespel...
till sin faders åminnelse...
Marcus Aurelius.
Jag fi nner det lustigt...
eftersom det var Marcus Aurelius--
den vise, allvetande, Marcus Aurelius--
som slängde ut oss.
Efter att i fem år ha krafsat fram levebrödet...
i råtthål till byar...
ska vi tillbaka dit där vi hör hemma--
till Colosseum.
Du skulle se Colosseum, Spanjor.
50 000 romare...
som följer varje rörelse du gör med svärdet...
för att förmå dig att utdela det dödande slaget.
Tystnaden innan du slår...
och vrålet efteråt.
Det stiger.
Ökar som en--
som en storm...
som om du var åskguden själv.
Har du varit gladiator?
Ja.
Vann du din frihet?
För länge sen gav kejsaren...
mig en rudis.
Bara ett träsvärd.
En symbol för frihet.
Han rörde vid min axel och så varjag fri.
Kände du Marcus Aurelius?
Jag sa inte attjag kände honom. Han rörde vid min axel.
Du frågade vad jag vill ha.
Jag vill stå framför kejsaren...
som du.
Lyssnar nu.
Lär av mig.
Jag var inte bäst för attjag dödade snabbt.
Jag var bäst för att folket älskade mig.
Vinn folket...
så vinner du friheten.
Jag ska vinna folket.
De ska få se något de aldrig sett förut.
Ja, Spanjor, vi reser till Rom tillsammans...
till blodiga äventyr...
och den stora horan ska amma oss...
tills vi blir feta och glada och inte kan dia mera.
Och sen...
när tillräckligt många har dött...
kanske du vinner din frihet.
Här. Ta den här.
Nånstans där ute--
fi nns mitt land...
mitt hem.
Min hustru lagar mat.
Mina döttrar bär vatten från floden.
Kommerjag att möta dem igen?
Jag tror inte det.
Tror du att du får möta dem igen när du dör?
Jag tror det.
Men...
jag kommer att dö snart.
De dör inte på länge än.
Jag måste vänta.
Men vill du vänta?
Ja.
Du förstår...
min hustru...
och min son...
väntar mig redan.
Du möter dem igen.
Men inte än.
Nej, om inte--
Inte än.
Där är det.
Ut.
UT!
Tänk att få ses igen, gamle vän.
Önska mig lycka till!
Har du nånsin sett nåt liknande?
Tänk att människor kan bygga så!
Vinn folket.
Raska på!
In!
Så gott sover han för att han är älskad.
Kom min bror, det är sent.
Jag ska göra Rom till ett underverk.
Det förstår inte Gracchus och de andra.
Mitt huvud sprängs i bitar av alltjag önskar.
Commodus, drick det här.
Jag tror att tiden nästan är inne.
Jag kan upplösa senaten...
vid fars minneshögtid.
Tycker du attjag ska göra det?
Är folket redo?
Du behöver vila nu.
Stannar du hos mig?
Är du mörkrädd än, min bror?
Ja.
Alltid.
- Stanna hos mig i natt. - Det görjag inte.
Kyss mig.
Sov, min bror.
Kom nu!
Välj mig.
Nu räcker det.
Kejsaren vill ha kamp, men han ska inte få mina bästa kämpar.
Folket vill ha strid, och kejsaren ger dem strid.
- Striden i Kartago. - Massakern i Kartago.
Gå till fängelset och leta upp tiggare och tjuvar.
Det har vi gjort.
Om man vill offra de bästa gladiatorerna i hela imperiet...
höjerjag priset till det dubbla.
Du får betalt enligt vår uppgörelse eller så river vi kontraktet.
Om du inte följer det...
får du väl kravla tillbaka till ditt råtthål.
Snälla Cassius!
Är det dig de kallar Spanjoren?
Ja.
De sa att du var en jätte.
Att du kunde krossa en mans huvud med ena handen.
Inte en mans.
En pojkes.
- Finns det fi na hästar i Spanien? - De allra fi naste.
Det här är Argento...
och det här är Scarto.
De var mina hästar.
Man tog dem ifrån mig.
Jag gillar dig, Spanjor. Jag ska hurra för dig.
- Får du se på spelen? - Farbror säger att det härdar mig.
- Och vad säger din far? - Min far är död.
Ers höghet Lucius, det är dags.
Jag måste gå.
Heter du Lucius?
Lucius Verus, efter min far.
Sänk!
Claudius!
-Ja? - Fler sköldar!
När kejsaren kommer...
höjer ni vapnen, hälsar honom...
och talar med honom.
Se direkt på kejsaren...
och vänd honom aldrig ryggen.
Sätt fart dö med heder.
Hell dig, mäktige Caesar!
Caesar! Caesar!
Vi, som skall dö, hälsar dig.
I dag...
vänder vi oss mot gamla tider...
och presenterar en föreställning...
om det mäktiga Kartagos andra fall!
På de karga slätterna vid Zama...
stod oövervinneliga arméer...
under barbaren Hannibals befäl.
Vildsinta legosoldater och krigare...
från ociviliserade länder...
med endast råhet...
förstörelse...
och seger i sinnet.
Er kejsare...
vill presentera...
den barbariska horden!
Har någon här varit i armén?
Ja, jag slogs med dig vid Vindobona.
Du kan hjälpa mig.
Vad som än kommer genom de där portarna...
överlever vi lättare om vi håller ihop.
Förstår ni?
Håller vi ihop klarar vi oss.
Kejsaren presenterar legionärerna...
från Scipio Africanus!
Mot döden!
Döda! Döda!
Håll ihop!
Närmare!
Formera er!
- Snart är alla döda. - Du har inte en chans.
Ihop med sköldarna! Som en!
Håll ihop!
Som en!
Bra!
Håll ihop!
Ner! Ner!
Ja!
Hagen!
Den ledet mot vagnen! Ni stannar med mig!
Snabba på!
- Kom hit! - Skynda!
Maximus!
En kolonn!
Vi vinner!
Jag är lite dålig på historia, Cassius...
men förlorade inte barbarerna slaget i Kartago?
Jo, sire.
Förlåt mig, sire.
Jag gillar överraskningar.
Vem är han?
Han kallas Spanjoren, sire.
-Jag vill träffa honom. -Ja, sire.
Hell er, barbarer!
Framåt! Skyldra!
Lägg ner vapnen.
Gladiator, kejsaren har sänt efter dig.
Jag står till kejsarens tjänst.
Res dig.
Du har förtjänat ditt rykte, Spanjor.
Jag har aldrig sett din like.
Ynglingen här hävdar att du är den nye Hektor. Eller var det Herkules?
Kanske hjälten skulle vilja säga oss sitt namn?
Du har väl ett namn?
Jag heter Gladiator.
Hur vågar du vända ryggen mot mig?
Slav!
Ta av hjälmen och säg ditt namn!
Jag heter Maximus Decimus Meridius...
befälhavare över de norra arméerna...
general över Felixlegionerna...
den sanne kejsaren Marcus Aurelius trogne tjänare...
fader till en mördad son...
make till en mördad hustru...
och jag kommer att hämnas i detta liv, eller i nästa.
Vakter!
Låt honom leva!
Vakter, lediga!
Maximus! Maximus!
Varför är han fortfarande vid liv?
Jag vet inte.
Han borde inte leva.
Det irriterar mig.
Det gör mig mycket arg.
Jag gjorde detjag måste.
Hade far fått sin vilja fram hade imperiet splittrats.
Det förstår du väl?
Vad kände du när du såg honom?
Ingenting.
Han sårade dig djupt, eller hur?
Inte mer än jag honom.
De ljög för mig i Germania.
De sa att han var död.
Den som ljuger för mig respekterar mig inte.
Den som inte respekterar mig älskar mig inte.
Då måste du låta legionerna förstå...
att deras förräderi...
inte kan passera ostraffat.
Min stackars syster.
Din fiende vill jag inte vara.
Vad tänker du göra?
Den här vägen.
Rika damer betalar bra för att få roa sig med tappra kämpar.
Jag visste att din bror skulle sända mig lönnmördare.
Men inte att han tänkte skicka sin bästa.
Maximus, han vet inget.
Min familj brändes och korsfästes levande.
-Jag visste inget-- - Ljug inte!
Jag grät över dem.
Så, som du grät över din far?
Jag lever i skräck ända sen den dagen.
Att inte kunna sörja sin far av skräck för sin bror.
Att leva i fasa varje stund, varje dag...
därför att du har en son som ska ärva tronen.
Jag har gråtit.
Min son...
var oskyldig.
Min också.
Måste även min son dö innan du kan lita på mig?
Spelar det nån roll om jag litar på dig eller ej?
Gudarna har skonat dig. Förstår du inte?
Idag sågjag en slav få mer makt än kejsaren av Rom.
Har gudarna skonat mig?
Jag är i deras händer, min makt är att roa pöbeln.
Det är det som är makt.
Pöbeln är Rom. Så länge kejsaren kontrollerar den, har han all makt.
Lyssna på mig.
Min bror har fiender, och många fi nns i senaten.
Så länge han har folket med sig...
vågar ingen resa sig mot honom, utom du.
De motsätter sig honom, men de gör ingenting.
Politikerna har vigt sina liv åt Rom.
Framför allt en av dem.
Om jag kan ordna det, vill du träffa honom då?
Förstår du inte?
Jag kanske dör här i cellen i natt eller på arenan i morgon.
Jag ärju slav!
Vad spelar jag för roll?
Denne man vill detsamma som du.
Låt honom döda Commodus, då!
En gång kändejag en man...
som var ädel, och hade principer...
som älskade min far...
och min far älskade honom.
Denne man tjänade Rom väl.
Den mannen fi nns inte mer.
Din bror gjorde ett gott arbete.
Låt mig hjälpa dig.
Ja...
du kan hjälpa mig.
Glöm att du nånsin känt mig...
och kom aldrig hit igen.
Vakt! Damen ska gå nu.
Maximus.
Har du haft befäl över legioner? Med många segrar?
I Germania?
I många länder.
General!
Ditt namn är stort.
Han måste förinta ditt namn innan han kan förinta dig.
Ja, till slut.
- Senator Gaius. - Var hälsad.
Senator Gracchus.
Er ser man inte ofta avnjuta den vulgära pöbelns nöjen.
Jag låtsas inte tillhöra folket...
jag försöker handla å folkets vägnar.
Caesar! Caesar!
Romare!
På Antiochus fjärde dag...
fi rar vi spelens 64:de dag.
Och i sin majestätiska godhet...
har kejsaren värdigats hedra alla romare...
med en historisk fi naltävling.
Efter fem år i avskildhet återvänder han till Colosseum idag...
Caesar presenterar...
den ende obesegrade...
i Roms historia...
den legendariske Tigris...
från Gallien!
Han vet precis hur man handskas med pöbeln.
Marcus Aurelius drömde om ett Rom.
Det här är det inte.
Marcus Aurelius är död, Maximus.
Vi dödliga är bara skuggor och stoft.
Skuggor och stoft, Maximus!
Och från Antonius Proximos träningsläger...
presenterar Caesar...
Aelius Maximus!
De omfamnar honom som vore han en av deras egna.
Pöbeln är lättköpt, min bror. Om en månad är han glömd.
Kanske fortare än så.
Det är arrangerat.
Vi som skall dö, hälsar dig.
Vi står på din sida, Maximus!
Dra! Dra!
Släpp! Släpp!
- I magen! - Döda! Döda!
Döda! Döda!
Maximus, den barmhärtige!
Framåt! Till vapen!
Vad ska jag göra med dig?
Du kan helt enkelt inte...
dö!
Är vi så olika, du och jag?
Du dödar när du måste...
Iiksom jag.
Jag dödar bara en gång till. Sen är det klart.
Gör det nu.
Det sägs att din son...
tjöt som en flicka ...
när man spikade upp honom på korset...
och att din fru...
stönade som en hora...
när de skändade henne...
om och om igen...
och igen.
Snart är all din heder till ända...
Ers höghet.
General!
- General! - Cicero!
- Var är ert läger? - I Ostia.
- Vi älskar dig, Maximus! - Hylla segraren!
Säg dem att deras general lever. Sök upp mig.
- Flytta er! - Sök upp mig!
Hör de dig?
Vilka?
Din familj, i livet efter detta?
-Ja. - Vad säger du dem?
Till min pojke...
sägerjag attjag träffar honom snart...
och att han ska hålla ner hälarna när han rider sin häst.
Till min hustru...
det har du inte med att göra.
Nu älskar de Maximus för hans barmhärtighets skull.
Jag bara inte kan ta livet av honom, det verkar obarmhärtigt.
Allt är som en enda lång mardröm.
Han trotsar dig.
Med varenda seger trotsar han dig.
Pöbeln ser det, och senaten likaså.
Varenda dag han lever blir de modigare.
- Döda honom. - Nej.
Han ska inte bli martyr.
Det sägs...
att det fi nns en sjöorm...
som drar till sig sitt byte på ett ovanligt sätt.
Den ligger på havsbotten som om den vore skadad.
Dess fiender närmar sig...
och den ligger ändå stilla.
Dess fiender tar små tuggor av den...
men ändå ligger den stilla.
Låt oss...
Iigga stilla.
Låt våra fiender komma till oss och ta sina tuggor.
Skugga varenda senator.
Cicero, jag troddejag sett dig för sista gången!
-Jag trodde du var död. - Närapå.
- Hur länge har männen varit i Ostia? - Hela vintern.
- Och hur verkar de? - Feta och uttråkade.
- Vem är befälhavare? - Någon idiot från Rom.
När kan de vara redo att slåss?
I morgon, om det vore för dig.
Du ska få göra en sak åt mig.
Kom. Om du inte besökt arenan kan du se alltihop härifrån.
Jätten Maximus ska besegra vår kejsare Commodus.
Vad ska vi göra? Han trotsar alla.
Herregud!
- Han är besegrad! - Släpp fram oss!
Ers nåd? Jag tjänade er far vid Vindobona.
- Tillbaka. - Ers nåd.
Jag tjänade er far vid Vindobona.
Tillbaka!
Jag har tjänat general Maximus. Jag tjänar honom än.
Stanna.
Tillbaka.
Generalen låter hälsa att han träffar er politiker.
För din trohet, soldat.
Tack, ers nåd.
Lämna oss.
Senator Gracchus.
General.
Jag hoppas attjag nu kan bevisa...
att du kan lita på mig.
- Har du senaten med dig? - Senaten?
Jag talar för dem.
Kan du köpa mig fri och smuggla mig ut ur Rom?
Varför?
Hjälp mig att komma utanför stadsmuren.
Förbered utvilade hästar som kan ta mig till Ostia.
Där fi nns min armé.
Vid nästa dags afton återvänderjag med 5 000 man.
Men legionerna har nya befälhavare...
som är trogna Commodus.
Låt mina män få se mig, så ska du få se hur trogna de är.
Galenskap.
Det är 1 00 år sedan en romersk armé marscherade in i staden.
Jag byter inte ut en diktator mot en ny.
Det är slut med halvmessyrer och prat, senator.
Och vad händer efter denna ärorika kupp?
Tar du dina 5 000 krigare och ger dig iväg?
Ja, jag ger mig iväg.
Soldaterna stannar som ert beskydd...
under senatens befäl.
Så att...
när hela Rom är ditt lämnar du tillbaka henne till folket?
Varför då?
Därför att det var en döende mans sista önskan.
Jag ska döda Commodus.
Jag lägger Roms öde i dina händer.
Marcus Aurelius litade på dig.
Hans dotter litar på dig.
Även jag ska lita på dig.
Men vi har ont om tid.
Ge mig två dagar...
för att köpa dig fri.
Och du--
håller dig vid liv...
annars ärjag en död man.
Vi måste gå.
Det kommer inte att gå.
Kejsaren vet för mycket.
Och för mig...
blir det farligt.
Du får betalt närjag återvänder.
Du har mitt ord.
Ditt ord? Och om du inte återvänder?
Minns du vad det betyder att lita på nån, Proximo?
Lita på?
Vem skullejag lita på?
-Jag ska döda Commodus. - Vad tjänarjag på det?
Han gör mig rik.
Jag--
vet att du håller ditt ord, general.
Jag vet att du dör för din heder.
Du skulle dö för Rom.
Du skulle dö för minnet av dina anhöriga.
Jag, å andra sidan--
är underhållare.
Vakt!
Han dödade den som gav dig fri.
Kejsarens liwakter, herre.
Halt!
Var har du varit?
Jag har sänt efter dig.
Min bror...
Vad är det som bekymrar dig?
Har Gracchus en ny älskare?
Jag vet inte.
Du kanske har sett honom?
Han gör så att allt börjar ruttna.
För Roms skull måste senaten åderlåtas.
Han också.
Mycket snart.
Men inte i kväll.
Minns du vad far sa en gång?
"Det är som en dröm...
en ond dröm--
det här livet."
Tycker du att det är så?
Jag vet inte.
Jag tror det.
Jag har bara dig att dela det med.
Öppna munnen.
Du vet attjag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Ut!
Rör på er!
Gratulerar, general.
Dina vänner är mycket övertygande.
Min bror har arresterat Gracchus.
Vi kan inte vänta längre. Vi måste åka i natt.
Proximo kommer vid midnatt och för dig till porten.
Din tjänare, Cicero, väntar med hästarna där.
Har du gjort allt detta?
Ja.
Du tar för stora risker.
Jag har mycket att betala.
Du ska inte betala nånting.
Du älskar din son och är stark för hans skull.
Jag är trött på att vara stark.
Min bror hatar hela världen, och dig mest av allt..
- För att din far valde mig. - Nej.
För att han älskade dig.
För att jag älskade dig.
Det var länge sen.
Varjag så annorlunda då?
Du skrattade mer.
Jag har alltid känt mig ensam...
utom med dig.
Jag måste gå.
Ja.
Så! Där!.
Där fickjag dig.
Är det inte sent att leka legionär?
Jag är inte nån legionär.
- Inte? -Jag är gladiator.
Gladiator?
Gladiatorer slåss bara på arenan.
Vill du inte hellre vara krigare somJulius Caesar?
Jag är Maximus, Roms räddare!
Roms räddare?
Vem har sagt det?
Var är Lucius?
Hos kejsaren.
- Det kunde hon väl inte. -Jo.
Hon tog den ur korgen...
och tryckte den mot bröstet alldeles vid hjärtat.
Bet den henne i bröstet?
Ja.
Ibland gör kungliga damer...
underliga saker i kärlekens namn.
Jag tycker det verkar dumt.
Jag också.
Kom hit till oss, min syster.
Jag har läst för Lucius.
-Jag har också läst. -Ja.
Han är en klok liten pojke. Blir en utmärkt kejsare en gång.
Vi har läst om Markus Antonius och hans äventyr i Egypten.
Drottningen tog sitt liv med en orm.
Vänta bara tills du får höra om dina egna förfäder.
Om du är snäll ska jag berätta om kejsar Claudius i morgon.
Han blev förrådd...
av dem som stod honom närmast...
av sin egen släkt.
De viskade i hörnen...
och smög ut på kvällarna...
och konspirerade...
och konspirerade.
Men kejsar Claudius visste att nånting var i görningen.
Han visste att de var flitiga som bin.
En kväll satt han med en av dem...
och såg på henne...
och sade...
"Säg mig vad du gör...
du flitiga lilla bi...
annars stickerjag någon som du älskar.
Du ska se hurjag kan simma i hans blod."
Och kejsaren blev mycket ledsen.
För det lilla biet hade sårat honom djupare...
än någon annan kunde ha gjort.
Vad hände sen, tror du?
Jag vet inte.
Biet berättade alltsammans.
I kejsarens namn, öppna!
Proximo!
I kejsarens namn, öppna portarna!
Öppna portarna!
Öppna portarna, Proximo.
Vill du dö, gamle man?
Här.
Allt är arrangerat.
Det tycks som om du har vunnit din frihet.
Finns det risk för att du blir god nu?
-Juba. - Död åt kejsarens fiender!
Öppna portarna!
Dra!
Rör på er! En grupp till vänster!
Var försiktiga med era liv!
Återvänd till era celler, om ni inte vill ta del av detta.
Vi väntar här, Maximus.
- Styrka och heder. - Gå nu.
Styrka och heder.
Sikta, spänn bågarna!
Skuggor och stoft.
Förlåt mig.
Det är fullbordat.
Vad händer med min systerson?
Och hans mor?
Ska de dela älskarens öde?
Eller ska jag vara barmhärtig?
Commodus, den barmhärtige.
Lucius bor hos mig nu.
Och om hans mor...
så mycket som ser på mig...
på nåt sätt som jag inte gillar...
dör han.
Om hon tänker...
vara ädel...
och ta sitt eget liv...
dör han.
Du...
ska älska mig...
såsom jag har älskat dig.
Du ska ge mig en arvinge...
av renaste blod...
så att Commodus och hans avkomma...
kan regera i tusentals år.
Ärjag inte barmhärtig?
De kallar på dig.
Generalen...
som blev slav.
Slaven som blev gladiator.
Gladiatorn som trotsade en kejsare.
Vilken anslående historia!
Nu vill folket veta hur den slutar.
Här duger bara en ärofull död.
Vad kan vara mera ärofullt...
än att få utmana kejsaren själv på arenan?
Skulle du slåss mot mig?
Varför inte?
Tror du jag är rädd?
Du har varit rädd i hela ditt liv.
Till skillnad från Maximus den okuvlige som inte känner av någon fruktan?
En gång sa en man till mig "Döden ler åt oss alla.
Allt vi kan göra är att le tillbaka."
Man kan undra.
Din vän, log han åt sin egen död?
Det måste du veta.
Det varju din far.
Jag vet att du älskade min far...
men det gjordejag också.
Det gör väl oss till bröder?
Le mot mig nu, min bror.
Spänna fast hans rustning. Så att inte såret syns.
Ringformation!
Quintus, ge mig ett svärd.
Ge mig ditt svärd.
Ge mig ditt svärd!
Stick undan svärden.
Befria mina män.
Återinsätt senator Gracchus.
Rom var en gång en dröm.
Den skall förverkligas.
Dessa är Marcus Aurelius önskningar.
Befria fångarna!
Lucius är säker.
Gå till dem.
Du är hemma.
Är Rom värt en enda god mans liv?
En gång trodde vi det.
Låt oss tro på det igen.
Han var en Roms soldat.
Ära honom.
Vem hjälper mig att bära honom?
Vi är fria nu.
Vi kommer att ses igen.
Men inte än.
Inte än.
ANSVARIG UTGIVARE: CHRISTER ISACSSON